Дата документу 16.04.2026 
Справа № 334/3108/26
Провадження № 3/334/903/26
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 квітня 2026 року суддя Дніпровського районного суду міста Запоріжжя Фетісов М.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який є військовослужбовцем, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,
встановив:
згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 28.03.2026 серії ВАД № 333945, 28.03.2026 о 21.00 годині за адресою: АДРЕСА_2 ОСОБА_1 , вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного та фізичного характеру, а саме: погрожував фізичною розправою, принижував, наніс тілесні ушкодження у вигляді синців на руках, хапав за волосся, внаслідок чого завдав шкоди фізичному та психологічному здоров`ю потерпілої, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2КУпАП.
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. В матеріалах справи міститься заява, в якій ОСОБА_1 просив розглянути справу без його участі.
На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення до протоколу про адміністративне правопорушення додані: рапорт поліцейського, форма оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 28.03.2026, заява ОСОБА_1 , витяг з бази даних «АРМОР» та відеозапис.
Відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За змістом ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Так відповідно до положень ст. 252, 254, 255, 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння, яке містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП. У ньому, крім іншого, зазначається місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.
Згідно зі ст. 10, 11 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків; адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.
Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення. Склад адміністративного правопорушення – це сукупність встановлених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак, що характеризують діяння як адміністративне правопорушення (проступок). До складу адміністративного правопорушення входять ознаки, які характеризують об`єкт, об`єктивну і суб`єктивну сторони та суб`єкта правопорушення.
Частина 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України від 07.12.2017 № 2229-VIII «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнім насильством є діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що домашнє насильство психологічного та фізичного характеру ОСОБА_1 вчинив по відношенню до співмешканки ОСОБА_2 .
При перегляді відеозапису з нагрудного відеореєстратора поліцейського, встановлено, що 28.03.2026 о 21.46 годині потерпіла ОСОБА_2 повідомила поліцейському про те, що ОСОБА_1 є її колишнім співмешканцем.
При цьому з відеозапису також вбачається, що 28.03.2026 о 22.27 годині ОСОБА_1 повідомив поліцейським про те, що вони з  ОСОБА_2 не є співмешканцями. Крім цього на відеозапису зафіксовано, що безіменному пальці правої руки ОСОБА_1 була наявна обручка.
Отже пояснення потерпілої та особи, що притягується до адміністративної відповідальності, містять суперечливі дані щодо спільного проживання вказаних осіб, які не перебували у шлюбі між собою, однією сім`єю.
Проте поліцейський під час складання протоколу про адміністративне правопорушення вказані суперечності не усунув. До протоколу про адміністративне правопорушення навіть не додані письмові пояснення потерпілої та особи, що притягується до адміністративної відповідальності.
У статті 3 СК України зазначено, що сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Права члена сім`ї має одинока особа. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.
Аналіз вищевказаних норм права дає підстави для висновку про те, що особа може мати лише одну сім`ю.
При цьому обручка на безіменному пальці правої руки ОСОБА_1 у сукупності з його усними поясненнями та усними поясненнями потерпілої свідчить про те, що ОСОБА_1 перебуває у шлюбі з іншою особою.
За таких обставин суддя дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не є особами, які спільно проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою.
Дослідивши письмові та електронний докази, приходжу до висновку про те, що у даному випадку відсутня об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а саме вчинення домашнього насильства.
Також протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам, передбаченим ст. 256 КУпАП.
Зокрема зазначена у ньому суть адміністративного правопорушення не відповідає доданим до нього доказам, а саме відеозапису. У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що домашнє насильство мало, в тому числі, фізичний характер, проте, з відеозапису вбачається, що 28.03.2026 о 21.52 годині ОСОБА_2 повідомила про те, що фізичне насильство з боку ОСОБА_1 не застосовувалося.
Також до нього не додані письмові пояснення ОСОБА_1 , який притягається до адміністративної відповідальності.
Згідно з відеозаписом 28.03.2026 о 21.53 годині потерпіла ОСОБА_2 відмовилася від написання заяви та письмових пояснень. 
Також протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього документи не містять письмових пояснень ОСОБА_1 або відмітки про відмову від надання таких пояснень.
Крім цього відеозапис не містить даних про те, що поліцейським було запропоновану ОСОБА_1 надати письмові пояснення, чим порушено п. 13 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції «Про затвердження Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції», затверджену Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 № 1376, в якому зазначено, що особі, стосовно якої складається протокол про адміністративне правопорушення, пропонується надати по суті вчиненого адміністративного правопорушення письмове пояснення, яке підписується зазначеною особою. Пояснення може додаватися до протоколу про адміністративне правопорушення окремо, про що робиться запис у ньому.
Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.
Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
З огляду на те, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суддя, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази, приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, внаслідок чого справа про адміністративне правопорушення відносно останнього підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.
Керуючись ст. 173-2, 247, 251, 252, 279, 280, 283, 284 КУпАП, суддя
постановив:
провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1  за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП - у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Запорізького апеляційного суду через Дніпровський районний суд міста Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя М.В. Фетісов