Справа №293/231/26
Провадження №1-кп/293/121/2026
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2026 року	селище Черняхів	

Черняхівський районний суд Житомирської області у складі:
головуючої судді       ОСОБА_1 
секретаря судового засідання     ОСОБА_2 
розглянувши у порядку спрощеного провадження в залі судових засідань в с-щі Черняхові за відсутності учасників судового провадження, обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12026065610000019 від 09.01.2026 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Житомир, освіта середня, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України
ВСТАНОВИВ:
І. Формулювання обвинувачення, встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
01.01.2026 близько 03 год. 30 хв. ОСОБА_3 спільно зі знайомими, серед яких перебували ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , знаходився за адресою: АДРЕСА_3 .
Під час спільного вживання алкогольних напоїв у одній із кімнат вищевказаного будинку, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 відбувся словесний конфлікт, в ході якого у ОСОБА_3 виник протиправний умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_5 . Реалізуючи свій злочинний умисел, в цей день, час та місці ОСОБА_3 підійшов до ОСОБА_5 та наніс останньому один удар кулаком лівої руки в область правого ока та два удари кулаком лівої руки в праву частину обличчя. В подальшому, перебуваючи на території подвір`я, між останніми відбулась штовханина, в ході якої ОСОБА_5 не втримав рівноваги та впав на землю. Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_3 підійшов до ОСОБА_5 , який перебував у положенні лежачи на землі, та наніс йому три удари взутою лівою ногою в область лівого плеча та правого ліктьового суглоба. В результаті протиправних дій ОСОБА_3 , потерпілий ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді синця на повіках правого ока, саден на правій половині обличчя, лівому плечі та в ділянці правого ліктьового суглоба, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Крім цього, у той самий час та в тому ж місці, у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , яка підійшла до останнього, намагаючись припинити протиправні дії. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень, ОСОБА_3 завдав один удар правою взутою ногою в область лівої кисті ОСОБА_4 , чим спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді синця на лівій кисті, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Своїми умисними діями, які виразилися у спричиненні умисних легких тілесних ушкоджень, ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.125 КК України.
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні надійшов до суду з наступними матеріалами:
-клопотанням прокурора про розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні; 
-заявою ОСОБА_3  щодо визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні, відповідно до положень ст.302 КПК України;
-заявами потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про згоду із встановленими досудовим розслідуванням обставинами та згоду на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні;
-матеріалами досудового розслідування №12026065610000019 від 09.01.2026;
-розписками обвинуваченого ОСОБА_3 , його захисника ОСОБА_6 та потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про отримання обвинувального акту, реєстру матеріалів досудового розслідування та копій матеріалів дізнання.
Відповідно до ч.2 ст.381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального правопорушення без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.
Із заяви ОСОБА_3 , яка складена в присутності захисника - адвоката ОСОБА_6 , щодо визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні, відповідно до положень ст.302 КПК України судом встановлено, що беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, відповідно до правил, передбачених ст. ст. 381-382 КПК України.
Із заяви потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про згоду із встановленими досудовим розслідуванням обставинами та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні вбачається, що вони згодні із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлені з обмеженням права на апеляційне оскарження та згодні на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.
Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали в їх сукупності, перевіривши встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються сторонами кримінального провадження, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України знайшла своє підтвердження.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.1 ст.125 КК України, як спричинення умисних легких тілесних ушкоджень. 
Відповідно до вимог ч.2 ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України є кримінальним проступком.
З урахуванням наведеного, вивчивши матеріали обвинувального акту та матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку, що подія кримінального правопорушення мала місце, вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України знайшла своє підтвердження і доведена повністю поза розумним сумнівом.
Відповідно до частини 4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
ІІ. Мотиви призначення покарання.
Відповідно до змісту ст. ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
Відповідно до ст.66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Відповідно до ст.67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого є вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння. 
При призначенні покарання ОСОБА_3 суд, згідно з вимогами ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК України є кримінальним проступком; наявність обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого та обставину, яка його обтяжує; дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога чи психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно. 
Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 02.11.2004 року у справі N1-33/2004 покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного; покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Правова держава, вважаючи покарання передусім виправним та превентивним засобом, має використовувати не надмірні, а лише необхідні і зумовлені метою заходи. Обмеження конституційних прав обвинуваченого повинно відповідати принципу пропорційності: інтереси забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та безпеки тощо можуть виправдати правові обмеження прав і свобод тільки в разі адекватності соціально обумовленим цілям.
Водночас, суд звертає увагу на те, що мета покарання, зокрема, виправлення засудженого та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень, може бути досягнута лише тоді, коли кримінальне покарання буде для засудженого важким, але у той же час реальним щодо його виконання.
Враховуючи вищевикладене, керуючись принципом гуманізму та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст.125 КК України. Суд вважає, що дана міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Підстав для застосування іншого виду покарання, передбаченого санкцією статті, суд не знаходить. Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню.
ІІІ. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.
Цивільний позов по даному кримінальному провадженні не заявлений.
Речові докази відсутні. 
Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 не застосовувався та підстав передбачених ст. 177, 178 КПК України для обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не убачає. 
Арешт на майно не накладався.
Процесуальні витрати у кримінальному проваджені відсутні.
Керуючись ст. ст.302, 368-371, 373-374, 381, 382, 395 КПК України, суд 
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Черняхівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Відповідно до ч.4 ст.382 КПК України, копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.
Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України, вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Головуюча суддя 	ОСОБА_1