МЕТАЛУРГІЙНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ 

Справа № 210/930/26 
Провадження № 2-а/210/28/26 

Р І Ш Е Н Н Я
іменем України
17 березня 2026 року 
Металургійний районний суд міста Кривого Рогу у складі:
головуючої судді Чайкіної О.В., за участі секретаря судового засідання Комбарової Д.С.,
розглянувши в порядку письмового провадження адміністративний позов адвоката Копійко Артема Андрійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Донецькій області, Відділу №1 Краматорського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Донецькій області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -
ВСТАНОВИВ:
Описова частина
17 лютого 2026 року до суду надійшов адміністративний позов адвоката Копійко Артема Андрійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Донецькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.
23 лютого 2026 року відповідачем направлено до суду клопотання про залучення співвідповідача - Відділ №1 Краматорського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Донецькій області.
26 лютого 2026 року ухвалою суду задоволено клопотання Головного управління Національної поліції у Донецькій області та залучено співвідповідача. 
Короткий зміст позовної заяви 
06 лютого 2026 року поліцейським групи реагування патрульної поліції Відділення поліції №1 (Олександрівська ОТГ) Краматорського районного управління поліції ГУНП в Донецькій області Яровим Андрієм Романовичем винесено постанову серії ЕНА №6621440 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20400 грн. Відповідно до вищезазначеної постанови, водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 06.02.2026 о 10:10 Донецька область Краматорский район с. Олександрівка вул. Центральна керував транспортним засобом Toyota Corolla д.н.з. НОМЕР_1 без права керування транспортними засобами, а саме, 07.10.2025 Заводським районним судом м. Миколаєва був позбавлений права керування. 
Позивач вважає, що вказана постанова є незаконною, не обґрунтованою та прийнятою з порушенням вимог чинного законодавства з наступних підстав 
Так, з оскаржуваної постанови серії ЕНА №6621440 слідує, що підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності стала постанова Заводського районного суду м. Миколаєва від 07.10.2025 у справі №487/1199/25, якою останнього визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 статті 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік та стягнуто судовий збір у розмірі 605, 60 грн. Разом з тим, про факт складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідно, і про існування судового рішення позивач обізнаний не був, жодних повісток, смс-повідомлень, тощо не отримував, про існування постанови Заводського районного суду м. Миколаєва дізнався лише 07.01.2026 року, коли його кредитні картки і банківські рахунки було заблоковано з невідомих на той момент причин, після звернення до Державної виконавчої служби, йому стало відомо про постанову Заводського районного суду м. Миколаєва від 07.10.2025 у справі №487/1199/25. 
16.01.2026 позивачем до Миколаївського апеляційного суду засобами поштового зв`язку, рекомендованим листом з описом і повідомленням направлено апеляційну скаргу на постанову Заводського районного суду м. Миколаєва від 07.10.2025 у справі № 487/1199/25. Відповідно до трекінгу Укрпошти, апеляційна скарга отримана Миколаївським апеляційним судом 23.01.2026. Відповідно до відомостей з сайту Судова влада, апеляційна скарга на постанову Заводського районного суду м. Миколаєва від 07.10.2025 у справі № 487/1199/25 призначена до судового розгляду на 11:00 годину 23.02.2026 року. Таким чином, з урахуванням приписів ч. 4 ст. 291 та ст. 317-1 КУпАП, на момент винесення оскаржуваної постанови серії ЕНА №6621440 від 06.02.2026, постанова Заводського районного суду м. Миколаєва від 07.10.2025 у справі № 487/1199/25 не набрала законної сили. Відтак, станом на 06.02.2026 року позивач зазначає, що він не був позбавлений права керування транспортним засобом, що виключає наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП. Про факт оскарження постанови Заводського районного суду м. Миколаєва від 07.10.2025 у справі № 487/1199/25, позивач повідомляв співробітнику поліції, однак вказані обставини залишились по за увагою поліцейського, що призвело до незаконного притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП. 
Крім того, позивач будучи обізнаним про можливість подвоєння суми штрафу та в подальшому блокування його банківських рахунків органами Державної виконавчої служби у разі несплати штрафу, сплатив накладений на нього штраф у сумі 20400 грн..
Враховуючи вищезазначене ОСОБА_1 просить суд визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕНА № 6621440 від 06.02.2026 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 20400 гривень 00 копійок, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Донецькій області сплачений ним штраф у сумі 20400 гривень 00 копійок відповідно до платіжної інструкції 0.0.4743100881.1 від 08.02.2026. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Донецькій області судові витрати зі сплати судового збору сплаченого за подання позовної заяви.
Аргументи учасників
27 лютого 2026 року відповідачем Головним управлінням Національної поліції у Донецькій області скеровано до суду відзив, в якому зазначено, що відповідно до постанови Заводського районного суду м. Миколаєва від 07 жовтня 2025 року у справ №487/1199/25 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на визначений судом строк. Станом на 06.02.2026 року ОСОБА_1 був особою, позбавленою права керування транспортними засобами у встановлено законом порядку. Посилання позивача на подання апеляційної скарги на вказану постанову суду не спростовують факту позбавлення його права керування, оскільки постановою Миколаївського апеляційного суду від 23 лютого 2026 року у справі №487/1199/25 апеляційну скаргу залишено без задоволення, а постанову Заводського районного суду м. Миколаєва від 07 жовтня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП — без змін. На момент винесення постанови серії ЕНА №6621440 працівник поліції діяв законно на підставі наявних та перевірених відомостей про позбавлення позивача права керування транспортники засобами, у межах наданих законом повноважень та у спосіб, визначений законодавством України. Враховуючи зазначене, відповідач просив у задоволені позову відмовити повністю.
Співвідповідач Відділ №1 Краматорського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Донецькій області будучи належним чином повідомлений про час та дату розгляду справи, правом на подання пояснень не скористався.
Фактичні обставини справи та докази на їх підтвердження
Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, 06 лютого 2026 року поліцейським групи реагування патрульної поліції Відділення поліції №1 (Олександрівська ОТГ) Краматорського районного управління поліції ГУНП в Донецькій області Яровим Андрієм Романовичем винесено постанову серії ЕНА №6621440 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20400 грн., за те, що 06.02.2026 року о 10:10 по вул. Центральній, с. Олександрівка, Краматорського району, Донецької області, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Toyota Corolla, д.н.з. НОМЕР_1 без права керування транспортними засобами, а саме був позбавлений права керування Заводським районним судом м. Миколаєва від 07.10.2025 року. Чим порушив п. 2.1.а. ПДР — керування транспортними засобами особою, позбавленою права керування транспортними засобами.
Постанова була складена в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, копія якої була вручена позивачеві.
Пункт 7 постанови порожній, жодних додатків до постанови не долучено.
В пункті 9 оскаржуваної постанови наявний підпис ОСОБА_1 , що підтверджує отримання копії постанови позивачем.
Позивач не погодившись з постановою серії ЕНА №6621440 від 06 лютого 2026 року про накладення адміністративного стягнення та звернувся до суду з вказаним позовом.
Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень, судом встановлено наступне.
07 жовтня 2025 року постановою Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Згідно зазначених обставин в постанові, встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення від 10.02.2025 ЕПР1 №242956 був складений з наступних підстав: 10.02.2025 о 02:10 год. в м. Миколаєві по Узвіз Варварівський, 5, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Audi GTD 214 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, почервоніння обличчя, від проходження огляду на стан алкогольного на місці зупинки та в медичному закладі у лікаря в установленому законом порядку відмовся, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. У судове засідання ОСОБА_1 не прибув, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив. На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суду надано: протокол про адміністративне правопорушення 10.02.2025 ЕПР1 №242956, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 10.02.2025, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 10.02.2025, диск з відеозаписом з бодікамери від 10.02.2025. У постанові зазначено, що відповідно до оглянутого в судовому засіданні відеозапису з бодікамери працівника патрульної поліції від 10.02.2025, вбачається, що 10.02.2025 о 02:16 год. попереду автомобіля працівників УПП рухається автомобіль Audi GTD 214 який було зупинено працівниками УПП. Після чого працівник поліції повідомив, що у водія є ознаки алкогольного сп`яніння запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя та запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки або у медичному закладі, але ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду. Після чого працівниками поліції ОСОБА_1 було роз`яснено зміст п. 2.5 ПДР України, що у разі відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння буде складено протокол за ст.. 130 КУпАП, ОСОБА_1 не виявив бажання пройти огляд. Після чого ОСОБА_1 роз`яснили його права та повідомили, що відносно нього буде складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Після складення протоколу ОСОБА_1 було запропоновано ознайомити зі змістом протоколу, останній відмовився ознайомитись та поставити свій підпис у протоколі, про що було зазначено у протоколі, та водія було відсторонено від керування.
23 лютого 2026 року Миколаївським апеляційним судом розглянута апеляційна скарга на постанову Заводського районного суду м. Миколаєва. Вислухавши аргументи і доводи захисника ОСОБА_1 адвоката Копійки А.А. щодо вимог апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав. З відеозапису, що наявний в матеріалах справи на DVD диску вбачається, що працівниками поліції був зупинений автомобіль Audi A6, оскільки він рухався під час комендантської години. Під час перевірки документів та встановлення особи водія, у працівника поліції виникла підозра, що водій вказаного автомобіля ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, оскільки мав такі ознаки як: почервоніння очей, запах алкоголю з порожнини рота. У зв`язку з чим, водію було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки або в медичному закладі, однак водій відмовився. Після цього, працівником поліції водію було роз`яснено наслідки відмови від проходження огляду, а саме про те, що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення. Також водію було роз`яснено про його право надати свої пояснення як усні так і письмові. Після складення протоколу працівники поліції запропонували водію ознайомитись з його змістом, однак водій відмовився як від ознайомлення так і від підпису в протоколі. Крім цього, поліцейський повідомив водія про те, що його відсторонено від подальшого керування транспортним засобом. Згідно Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, у ОСОБА_1 були встановлені такі ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, почервоніння очей. Також в Акті зазначено, що водій відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння та від підпису в Акті. Крім цього, в матеріалах справи міститься направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до якого водій ОСОБА_1 направлявся для проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння до МОНД. З урахуванням встановленого, суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови повно, об`єктивно та всебічно проаналізував зібрані по справі докази, дав їм належну оцінку та дійшов правильного й законного висновку про доведеність наявності в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП і такий висновок ґрунтується на наявних у справі доказах.
Отже, 23 лютого 2026 року Миколаївським апеляційним судом розглянута апеляційна скарга та вирішено наступне. Клопотання про поновлення строку — задовольнити. Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Заводського районного суду м. Миколаєва від 07 жовтня 2025 року. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення. Постанову Заводського районного суду м. Миколаєва від 07 жовтня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін. Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Розгляд справи здійснювався у порядку письмового провадження.
Дослідивши матеріали справи, докази надані позивачем на підтвердження позовних вимог в їх сукупності, а також докази зі сторони відповідача, вирішуючи питання, передбачені ст. ст. 9, 244 КАС України, суд виходить з такого.
Мотиви суду та застосовані норми права 
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Частиною першою ст. 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом.
Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, як це передбачено статтею 245 КУпАП, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Положеннями п. 8 ч. 1 ст. 23 вказаного Закону визначено, що у випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.
Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про керування транспортними засобамм особою, позбавленою права керування транспортними засобами (частина 4 статті 126). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 07.11.2015р. за № 1395 (далі Інструкція).
У разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу (п. 4 розділ 1 Інструкції).
Пункт 1 розділу ІІІ Інструкції, визначає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.
Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема, ч. 4 ст. 126 КУпАП України.
Згідно з п. 2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, ч. 4 ст. 126 КУпАП України, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.
Відповідно до п. 1 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.
Отже, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення без складання відповідного протоколу.
На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що посадова особа органів Національної поліції наділена повноваженнями щодо здійснення контролю за дотриманням ПДР України його учасниками, які реалізуються, зокрема, шляхом розгляду справ про адміністративні правопорушення у разі їх виявлення.
У свою чергу, у випадку встановлення під час судового розгляду справи відсутності факту скоєння особою адміністративного правопорушення, належним способом захисту порушених прав та інтересів особи, є скасування відповідної постанови у справі про адміністративне правопорушення у судовому порядку.
Що стосується наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, за яке передбачена відповідальність згідно з ч. 4 ст. 126 КУпАП, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Положеннями ст. 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.
Положеннями ст. 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Положеннями ст. 280 КУпАП закріплено обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Згідно з пунктом 2.1.а ПДР, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Відповідно частини 4 статті 126 КУпАП, передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.
Відповідно до частини 1 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.
Згідно зі статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Судом встановлено, що 07 жовтня 2026 року постановою Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.1 КУпАП і призначено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
З вказаної постанови суду слідує, що у судове засідання ОСОБА_1 не прибув, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив. Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП - неявка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не перешкоджає розгляду справи за суттю у його відсутність. Суд розглянув справу у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.
Посилання позивача, що при розгляді справи про позбавлення права керування транспортним засобом позивач присутній не був, з постановою суду ознайомлений не був та її копію не отримував, суд не бере до уваги, з таких підстав.
Суд зазначає, що позивач знав про існування відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення та знав про розгляд справи в суді, про що зазначалося раніше, не був позбавлений можливості цікавитись, на якому етапі розгляду перебуває справа відносно нього, а також результатами такого розгляду. Крім того, копія постанови у справі 487/1199/25 оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень 08.10.2025 року.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Як зазначено у рішенні ЄСПЛ у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008, сторони мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.
Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у пункті 35 рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» визначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо нього, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання («Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» № 11681/85).
Таким чином суд вважає, що позивач знаючи, що відносно нього складений протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, не цікавився перебігом розгляду своєї справи, хоча мав таку можливість, не врахував той факт, що справа може бути розглянута без його участі, якщо він повідомлений належним чином, та він може бути позбавлений права керування, хоча повинен був і міг передбачити настання таких наслідків.
Доводи позивача, про те, що він не знав про постанову суду, якою його позбавлено права керування, суд відхиляє. Оскільки про наявність справи в суді позивач був обізнаний, а тому повинен був цікавитися станом розгляду такої справи.
Особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.
Згідно зі ст. 291 КУпАП постанова про позбавлення права керування транспортним засобом набирає чинності з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, визначеного цим Кодексом, а у випадку такого оскарження - з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено за наслідками розгляду справи по суті.
ОСОБА_1 в позовній заяві зазначає, що апеляційна скарга на постанову Заводського районного суду м. Миколаєва від 07.10.2025 року, була направлена 16.01.2026 до Миколаївського апеляційного суду засобами поштового зв`язку. Відповідно до трекінгу Укрпошти, апеляційна скарга отримана Миколаївським апеляційним судом 23.01.2026. Відповідно до відомостей з сайту Судова влада, апеляційна скарга призначена до судового розгляду на 11:00 годину 23.02.2026 року.
При цьому, суд звертає увагу, що відповідно до відомостей з Державного реєстру судових рішень встановлено, що клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку апеляційного оскарження постанови Заводського районного суду м. Миколаєва від 07 жовтня 2025 року було вирішено судом апеляційної інстанції 23 лютого 2026 року в судовому засіданні з одночасним розглядом апеляційної скарги по суті. Постановою Миколаївського апеляційного суду від 23 лютого 2026 року поновлено строк на апеляційне оскарження, апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а постанову Заводського районного суду м. Миколаєва від 07 жовтня 2025 року залишено без змін.
Верховний Суд неодноразово вказував на те, що дотримання строків оскарження судового рішення є однією із гарантій додержання у суспільних відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними, і після закінчення таких строків, якщо ніхто не звернувся із скаргою до суду вищої інстанції, відносини стають стабільними. Без наявності строків на процесуальну дію або без їхнього дотримання в адміністративному судочинстві виникнуть порушення прав учасників адміністративного процесу. Недотримання встановлених строків зумовлює чітко визначені юридичні наслідки.
Таким чином, на час притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, останній був позбавлений права керування транспортними засобами на підставі постанови Заводського районного суду м. Миколаєва від 07 жовтня 2025 року, а тому постанова серії ЕНА № 6621440 винесена поліцейським групи реагування патрульної поліції Відділення поліції №1 (Олександрівська ОТГ) Краматорського районного управління поліції ГУНП в Донецькій області Яровим Андрієм Романовичем від 06.02.2026 року про притягнення ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладення штрафу в розмірі 20400 грн є законною і не суперечить засадам адміністративного судочинства та КУпАП.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Відповідно до ч. 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
На підставі вищевикладеного, суд оцінюючи матеріали справи у їх сукупності дійшов висновку, про доведеність вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП, у зв`язку з чим, постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 6621440 від 06 лютого 2026 року слід залишити без змін, а позовну заяву адвоката Копійко Артема Андрійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Донецькій області, Відділу №1 Краматорського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Донецькій області, про скасування вказаної постанови залишити без задоволення. 
Оскільки суд відмовляє в задоволенні позову, судові витрати понесені позивачем не підлягають розподілу.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6, 8,9, 72, 77, 139, 242, 243-246, 286 КАС України, суд -
У Х В А Л И В:
Позов адвоката Копійко Артема Андрійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Донецькій області, Відділу №1 Краматорського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Донецькій області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - залишити без задоволення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.
Якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Учасники справи:
-позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ;
-відповідач: Головне управління Національної поліції у Донецькій області, ЄДРПОУ 40109058, адреса: 85302, Донецька область, м. Покровськ, вул. Мандрика, 7;
-відповідач: Відділ №1 Краматорського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Донецькій області, адреса: 84000, Донецька область, с. Олександрівка, вул. Самарська, 21. 

Суддя: О. В. Чайкіна