ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

09 квітня 2026 року	Справа №320/11345/21 	

Суд, у складі судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду Савченка А.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Державної інспекції України з безпеки на транспорті (вул.Перемоги, 14, м.Київ, 03153, код ЄДРПОУ 39816845) про визнання протиправною та скасування постанови,- 

установив:

До Київського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті про визнання протиправною та скасування постанови, в якому просить:
- визнати протиправною та скасувати постанову Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування адміністративно-господарського штрафу №244950 від 03 серпня 2021 року.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що постанова винесена протиправно, оскільки автомобіль, власником якого є позивач, перебував в оренді.
Ухвалою від 20.09.2021р. справу передано за підсудністю до Окружного адміністративного суду м.Києва.
Ухвалою від 26.11.2021р. виправлено описку в ухвалі суду від 20.09.2021р. 
02 грудня 2021 року від позивача надійшла заява про забезпечення позову.
Ухвалою від 06.12.2021р. позов залишено без руху.
Ухвалою від 06.12.2021р. відмовлено у заяві позивача про забезпечення позову.
16 грудня 2021 року від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.
Ухвалою від 12.01.2022р. відкрито провадження у цій справі.
17 лютого 2021 року від Державної служби України з безпеки на транспорті надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог.
Законом України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» від 13.12.2022 № 2825-IX (далі Закон № 2825-IX) ліквідовано Окружний адміністративний суд міста Києва.
Відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних Закону № 2825-IX установлено, що з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя. Інші адміністративні справи, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, у тому числі ті, що передані до Київського окружного адміністративного суду до набрання чинності Законом України Про внесення зміни до пункту 2 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду щодо забезпечення розгляду адміністративних справ, але не розподілені між суддями (крім справ, підсудність яких визначена частиною першою статті 27, частиною третьою статті 276, статтями 289-1, 289-4 Кодексу адміністративного судочинства України), передаються на розгляд та вирішення іншим окружним адміністративним судам України шляхом їх автоматизованого розподілу між цими судами з урахуванням навантаження, за принципом випадковості та відповідно до хронологічного надходження справ у порядку, визначеному Державною судовою адміністрацією України.
Справа № 320/11345/21 надійшла до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.
19.02.2025 відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано на розгляд судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду Савченко А.В.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.02.2025р. прийнято справу № 320/11345/21до провадження судді Савченка А.В.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд виходить із такого.
Суд встановив, що ОСОБА_1 є власником транспортного засобу марки МАN, державний номер НОМЕР_2 , що підвтерджується свідоцтвом реєстрації транспортного засобу № НОМЕР_3 .
Відповідно до договору оренди транспортного засобу від 01.04.2021р. №02/21 ФОП ОСОБА_1 та Товариство з обмеженою відповідальністю «Регіональний центр» уклали договір про передачу транспотного засобу MAN NGA 18.440, державний номер НОМЕР_2 строком до 31 грудня 2022 року.
На підставі акта приймання-передачі автотранспортного засобу в оренду від 01.04.2021 року ТОВ «Регіональний центр» прийняло в оренду транспортний засіб марки MAN NGA 18.440, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 .
08 липня 2021 року посадовими особами Державної служби з безпеки на транспорті Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки під час рейдової перевірки був зупинений транспортний засіб марки МАN, державний номер НОМЕР_2 , водій ОСОБА_2 та направлений на проходження габаритно-вагового контролю.
За результатами проведеного зважування складено довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 08.07.2021 року №0020773.
08 липня 2021 року посадовими особами Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки складено акт №272831, згідно якого під час перевірки виявлено порушення: перевезення вантажу з перевищенням встановлених вагових норм без відповідного дозволу. ТТН №33 від 08.07.2021р. з перевезенням встановлених п.22.5 ПДР вагових норм на 6,7% навантаження на здвоєну вісь склало 17,08т. Чим порушено п.4 ст.48 ЗУ «Про автомобільний транспорт», у тому числі порушення, відповідальність за які передбачена ст 60 Закону України «Про автомобільний транспорт»: перевищення встановлених законодавством вагових норм від 5 % до 10% включно при перевезенні вантажу без відповідного дозволу.
03 серпня 2021 року Північним міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки винесно постанову №244950 про застосування до ОСОБА_1 адміністративно-господарського штрафу у розмірі 8500 грн.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зважає на таке.
Відповідно до ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" встановлено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.
Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:
- для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;
- для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.
У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.
У відповідності до статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, зокрема за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Із процитованих норм убачається, що рейдова перевірка проводиться щодо суб`єкта господарювання та виявлені порушення фіксуються в акті. При цьому, законодавство зобов`язує автомобільного перевізника та водія під час здійснення своїх функцій мати при собі документи, на підставі яких здійснюється перевезення.
За визначеннями, наведеними у статті 1 Закону України "Про автомобільний транспорт", автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; вантажні перевезення - це перевезення вантажів вантажними автомобілями; водій - особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка.
Згідно зі статтею 33 Закону України "Про автомобільний транспорт", автомобільним перевізником, що здійснює перевезення вантажів на договірних умовах, є суб`єкт господарювання, який відповідно до законодавства та одержаної ліцензії надає послугу згідно з договором про перевезення вантажу транспортним засобом, що використовують на законних підставах.
Таким чином, спеціальним суб`єктом відповідальності за порушення законодавства про автомобільний транспорт, у тому числі за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм при перевезенні вантажу без відповідного дозволу, є автомобільний перевізник, який надає послуги чи здійснює за власний кошт перевезення вантажів.
Наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 №363 затверджено Правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні (далі - Правила №363).
Згідно з положень цих Правил, перевізник - фізична або юридична особа - суб`єкт господарювання, що надає послуги з перевезень вантажів чи здійснює за власний кошт перевезення вантажів автомобільними транспортними засобами.
Суд встановив, що 08 липня 2021 року посадовими особами Державної служби з безпеки на транспорті Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки під час рейдової перевірки був зупинений транспортний засіб марки МАN, державний номер НОМЕР_2 , водій ОСОБА_2 та направлений на проходження габаритно-вагового контролю.
За результатами проведеного зважування складено довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 08.07.2021 року №0020773.
08 липня 2021 року посадовими особами Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки складено акт №272831, згідно якого під час перевірки виявлено порушення: перевезення вантажу з перевищенням встановлених вагових норм без відповідного дозволу. ТТН №33 від 08.07.2021р. з перевезенням встановлених п.22.5 ПДР вагових норм на 6,7% навантаження на здвоєну вісь склало 17,08т. Чим порушено п.4 ст.48 ЗУ «Про автомобільний транспорт», у тому числі порушення, відповідальність за які передбачена ст 60 Закону України «Про автомобільний транспорт»: перевищення встановлених законодавством вагових норм від 5 % до 10% включно при перевезенні вантажу без відповідного дозволу.
Відповідно до договору оренди транспортного засобу від 01.04.2021р. №02/21 ФОП ОСОБА_1 та Товариство з обмеженою відповідальністю «Регіональний центр» уклали договір про передачу транспотного засобу MAN NGA 18.440, державний номер НОМЕР_2 строком до 31 грудня 2022 року.
На підставі акта приймання-передачі автотранспортного засобу в оренду від 01.04.2021 року ТОВ «Регіональний центр» прийняло в оренду транспортний засіб марки MAN NGA 18.440, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 .
Тобто, за кермом транспортного засобу марки MAN NGA 18.440, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 перебував ОСОБА_2 , який здійснював перевезення відповідно до ТТН від 08.07.2021 р. №33.
При цьому, у ТТН від 08.07.2021 р. №33 визначено автомобільного перевізника – Товариство з обмеженою відповідальністю «Регіональний центр» та водія ОСОБА_2 .
Отже, позивач в спірних правовідносинах не є автомобільним перевізником у розумінні положень Закону №2344-III і не може нести відповідальність, передбачену Законом України "Про автомобільний транспорт".
За таких обставин суд доходить висновку, що оскаржувана постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу винесена щодо неналежного субєкта відповідальності, оскільки матеріалами справи підтверджується, що на момент проведення рейдової перевірки та здійснення перевезення транспортний засіб перебував у користуванні ТОВ «Регіональний центр» на підставі договору оренди.
Відтак, притягнення позивача до відповідальності за порушення, передбачене статтею 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», є протиправним, а спірна постанова підлягає скасуванню.
Відповідно до частини 2 статті 3 Господарського кодексу України господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями. Крім того, господарська діяльність може здійснюватись і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність).
Частиною 2 статті 207 Цивільного кодексу України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.
За правилами статті 799 Цивільного кодексу України договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі, а якщо цей договір укладено за участю фізичної особи, то він підлягає нотаріальному посвідченню.
Відповідно до зазначених норм чинного законодавства, даний договір оренди транспортного засобу укладений між сторонами є правомочним і не потребує додаткового нотаріального посвідчення, оскільки дані суб`єкти здійснюють свою діяльність з метою одержання прибутку та зареєстровані відповідно до закону.
У матеріалах справи відсутня інформація щодо визнання вказаного договору недійсним, а тому, у силу вимог статей 73-74 КАС України, він є належним, допустимим, достовірним та достатнім доказом того, що позивач у спірних правовідносинах не є автомобільним перевізником у розумінні положень Закону України "Про автомобільний транспорт", а посадові особи відповідача діяли без врахування усіх обставин, що мають значення для прийняття оскаржуваного рішення.
Інші доводи відповідача жодним чином не спростовують обґрунтування позивача щодо неправомірності спірної постанови.
Оцінивши докази, наявні у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.
Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Частина 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.
В той же час, і ч. 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України покладено обов`язок на позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги та заперечення.
Частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до приписів статті 139 КАС України, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 908,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст. 241-246, 250 КАС України, суд, 

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Державної інспекції України з безпеки на транспорті (вул.Перемоги, 14, м.Київ, 03153, код ЄДРПОУ 39816845) про визнання протиправною та скасування постанови – задовольнити.
Визнати протиправною та скасувати постанову Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування адміністративно-господарського штрафу №244950 від 03 серпня 2021 року.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної інспекції України з безпеки на транспорті (вул.Перемоги, 14, м.Київ, 03153, код ЄДРПОУ 39816845) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 908,00 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст.ст.295, 297 КАС України.

Суддя А.В. Савченко