ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33601 , м. Рівне, вул. Яворницького, 59

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА

01 квітня 2026 року   Справа № 906/1385/25 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Петухов М.Г., суддя Гудак А.В. , суддя Олексюк Г.Є. 
розглянувши без повідомлення учасників справи заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Енерго-Буд"
про ухвалення додаткової постанови
у справі № 906/1385/25
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Енерго-Буд" 
до Комунального підприємства "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради 
про стягнення 201 441 грн 75 коп.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія Енерго-Буд" звернулося до Господарського суду Житомирської області з позовом до Комунального підприємства "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради про стягнення 201 441 грн 75 коп., з яких: 170 000 грн основного боргу; 25 555 грн 89 коп. пені; 2 473 грн 15 коп. 3% річних, 3 412 грн 71 коп. інфляційних втрат. Крім того, позивач просив зазначити в рішенні про нарахування пені та 3% річних до моменту фактичного виконання рішення.
Господарський суд Житомирської області рішенням від 17.12.2025 у справі № 906/1385/25 позов задовольнив частково. Стягнув з КП "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Енерго-Буд" 170 000 грн основного боргу, 25 555 грн 89 коп. пені, 2 473 грн 15 коп. 3% річних, 3 412 грн 71 коп. інфляційних втрат, 2 422 грн 40 коп. судового збору. В іншій частині позову відмовив.
Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, Комунальне підприємство "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради звернулося з апеляційною скаргою до Північно-західного апеляційного господарського суду, відповідно до якої просить рішення Господарського суду Житомирської області від 17.12.2025 у справі № 906/1385/25 скасувати та ухвалити нове, яким в позові відмовити повністю. Також просить поновити строк на подання доказів.
Північно-західний апеляційний господарський суд постановою від 05.03.2026 апеляційну скаргу Комунального підприємства "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради залишив без задоволення, а рішення Господарського суду Житомирської області від 17.12.2025 у справі № 906/1385/25 - без змін.
В подальшому, на адресу суду апеляційної інстанції від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Енерго-Буд" надійшла заява про ухвалення додаткової постанови, відповідно до якої представник просить ухвалити додаткову постанову та стягнути з Комунального підприємства "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Енерго-Буд" витрати на професійну правничу допомогу в сумі 20 000 грн.
Північно-західний апеляційний господарський суд листом № 906/1385/25/1232/26 від 12.03.2026 витребував матеріали справи № 906/1385/25 з Господарського суду Житомирської області.
Від Комунального підприємства "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради 17.03.2026 надійшло заперечення на заяву про ухвалення додаткової постанови, відповідно до якого відповідач просить відмовити в задоволенні заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Енерго-Буд" про стягнення 20 000 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Відповідач вказує на неспівмірність заявлених витрат на професійну правничу допомогу у сумі 20 000 грн, з огляду на складність справи, обсяг та характер виконаних адвокатом робіт, витрачений час і ціну позову, що не відповідає критеріям, визначеним частинами 3 та 4 статті 126 ГПК України.
Зазначає, що при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.
Продовжує, що незважаючи на вимогу ч. 3 ст. 126 ГПК України про подання детального опису робіт, наданий Позивачем Акт № 2 передачі-прийняття наданої правничої допомоги від 24.11.2025 не містить необхідної деталізації. Акт лише перелічує виконані дії (аналіз документів, складання позову, представництво) та підсумовує їх загальним фіксованим гонораром - 20 000 грн. Позивачем не вказано вартість послуг окремо по кожній позиції (кожній виконаній роботі), що унеможливлює здійснення об`єктивного контролю за відповідністю вартості кожної послуги її складності та затраченому часу, розрахована на виконання правничих послуг вартість робіт, є завищеною з огляду на складність справи.
За наведеного відповідач вважає що вимоги щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000 грн. є надмірно завищеними та не відповідають вимогам частини 3,4 статті 126 ГПК України. у зв`язку з цим підлягають зменшенню.
Пізніше, 24.03.2026 до Північно-західного апеляційного господарського суду від Господарського суду Житомирської області надійшли матеріали справи № 906/1385/25.
Північно-західний апеляційний господарський суд ухвалою від 24.03.2026 заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Енерго-Буд" про ухвалення додаткової постанови прийняв до провадження Північно-західного апеляційного господарського суду. Постановив розгляд заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Енерго-Буд" про ухвалення додаткової постанови здійснювати без повідомлення учасників справи. 
Розглянувши заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Енерго-Буд" про ухвалення додаткової постанови, суд дійшов висновку про її часткове задоволення, з огляду на таке.
Частиною 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:
1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;
2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати;
3) судом не вирішено питання про судові витрати.
Суд звертає увагу на те, що додаткове судове рішення - це засіб виправлення неповноти основного судового рішення. Через незмінність судового рішення суд, який його ухвалив, не вправі його скасувати чи змінити, проте, він має право виправити деякі його недоліки, зокрема неповноту. Неповнота судового рішення може полягати в невирішеності деяких питань, що стояли перед судом.
Відповідно до ст. 59 Конституції України встановлено, що кожен має право на професійну правничу допомогу.
Реалізація кожним права на правову допомогу не може залежати від статусу особи та характеру її правовідносин з іншими суб`єктами права. Правову позицію щодо цього висловив Конституційний Суд України у рішенні від 16.11.2000 №13-рп/2000 у справі про право вільного вибору захисника.
Зокрема, в абзаці п`ятому пункту 5 мотивувальної частини зазначеного рішення визначається, що "закріпивши право будь-якої фізичної особи на правову допомогу, конституційний припис "кожен є вільним у виборі захисника своїх прав" (ч. 1 ст. 59 Конституції України) за своїм змістом є загальним і стосується не лише підозрюваного, обвинуваченого чи підсудного, а й інших фізичних осіб, яким гарантується право вільного вибору захисника з метою захисту своїх прав та законних інтересів, що виникають з цивільних, трудових, сімейних, адміністративних та інших правовідносин".
Конституційне право кожного на правничу допомогу за своєю суттю є гарантією реалізації, захисту та охорони інших прав і свобод людини і громадянина, і в цьому полягає його соціальна значимість.
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).
Положеннями статті 16 ГПК України визначено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до приписів статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:
1) на професійну правничу допомогу;
2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;
3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;
4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.
Згідно з приписами статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що право сторони, яка має намір отримати за результатами розгляду спору по суті відшкодування витрат на професійну правничу допомогу за рахунок іншої сторони, виходячи з положень статей 124, 129 ГПК України, кореспондується з її обов`язками: по-перше, зазначити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла або очікує понести у зв`язку із розглядом справи у першій заяві по суті спору; по-друге, заявити про розподіл судових витрат до закінчення судових дебатів у справі та повідомити про надання відповідних доказів у визначені ГПК України строки; по-третє, подати до суду докази на підтвердження розміру таких витрат з дотриманням вимог ч. 8 ст. 129, ст. 221 ГПК України.
Колегія суддів вказує, що у відзиві на апеляційну скаргу зазначений орієнтовний розрахунок витрат пов`язаних з розглядом справи в суді апеляційної інстанції в розмірі 20 000 грн, а також заявлено про розподіл судових витрат. 
У вказаному відзиві представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Енерго-Буд" просив стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 20 000 грн.
Апеляційний господарський суд бере до уваги, що у розумінні положень частини п`ятої статті 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Крім того, у частині п`ятій наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може також відступити від вказаного у частині четвертій статті 129 ГПК України загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Зокрема, відповідно до частини п`ятої статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною четвертою статті 129 ГПК України, визначені також положеннями частин шостої, сьомої, дев`ятої статті 129 цього Кодексу.
Отже, під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд:
1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині четвертій статті 126 ГПК України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони;
2) з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні витрат, понесених нею на правову допомогу повністю або частково - керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою - сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України (а саме: пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення або заявлення неспівмірно нижчою суми судових витрат, порівняно з попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. (Аналогічний висновок викладено в додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц та в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18).
Також суд має враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом. (Аналогічний висновок викладено в додатковій постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.02.2022 у справі №925/1545/20).
Частиною 8 статті 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Суд зауважує, що 10.03.2026, протягом п`яти днів після ухвалення судом апеляційної інстанції постанови у цій справі, представником Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Енерго-Буд" подано заяву про ухвалення додаткової постанови з додаванням відповідних доказів, що підтверджується відміткою системи "Електронний суд".
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16 зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Як вбачається з матеріалів справи, правнича допомога в суді апеляційної інстанції Товариству з обмеженою відповідальністю "Компанія Енерго-Буд" надавалася Адвокатським об`єднанням "Скорпіон".
Зокрема, 03.02.2026 між Адвокатським об`єднанням "Скорпіон", в особi rолови об`єднання Давидюка Михайла Миколайовича ("Адвокат") та Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія Енерго-Буд" ("Клієнт") був укладений Договір № 03/02/26 про надання правничої допомоги (далі – Договір, а. с. 198-199) відповідно до п. 1.1. якого Адвокат зобов`язується надавати Клiєнту правничу допомогу та iншi види юридичних послуг, (далi правнича допомога), а Клiєнт зобов`язується прийняти та оплатити Адвокату замовлену ним правничу допомогу в розмiрi та строки визначенi Договором.
Згідно із пп. 1.2.- 1.4. п. 1 Договору визначено, що Адвокат надає Клієнту комплекс правничої допомоги з правового супровуду справи №906/1385/25 про стягнення 201 441 грн 75 коп. за договором на виконання проєктних робіт №704-24 від 01.11.2024 у Північно-західному апеляційному господарському суді. Клієнт не обмежує Адвоката у правах при наданні ним правничої допомоги та виконанні цього Договору. Будь-які обмеження прав можуть бути зроблені Клієнтом лише в письмовій формі, за згодою сторін.
За умовами п. 3.1. Договору вартість правничої допомоги складається з гонорару та фактичних (інших) витрат, понесених, або які підлягають понесеню Адвокатом на виконання умов цього договору.
Відповідно до п. 3.2. гонорар Адвоката за надання правничої допомоги узгоджується з Клієнтом у Додатку № 1 до цього Договору.
Пунктами 3.3.-3.5. Договору передбачено, що Клієнтдодатково оплачує послуги, що надані третіми особами, зокрема експертами, прекладачами, спеціалістами, нотаріусами, органами державної влади, агентами, судові та адміністративні збори, тощо. Оплата гонорару здійснюється на банківський рахунок Адвоката у строки, що встановлені в рахунку. Оплата гонорару може бути здійснена повністю або частково авансовим платежем.
Згідно пп. 4.1., 4.5. Договору визначено, що надання Адвокатом того, чи іншого виду правничої допомоги оформлюється сторонами шляхом складення акту передачі-приймання, в якому відображається детальна інформація про надану правничу допомогу.
Вказаний договір підписаний сторонами та скріплений відтиском їх печаток.
Додатком № 1 до Договору, серед іншого, визначено розмір гонорару за комплекс правничої допомоги, який надається Клієнту при стягненні 201 441 грн 75 коп. за договором на виконання проєктних робіт №704-24 від 01.11.2024 у суді апеляційної інстанції (Північно-західному апеляційному господарському суді), що становить 20 000 грн (а.с. 200).
10.03.2026 між сторонами складено Акт № 2 передачі-прийняття наданої правничої допомоги (далі - Акт).
За змістом пункту 1 Акту сторони цим актом підтверджують, що Адвокатом на виконання умов договору №03/02-26 про надання правничої допомоги від 03.02.2026 надано, а Клієнтом прийнято наступний вид та обсяг правничої допомоги:
- вивчення та здійснення юридичного аналізу апеляційної скарги представника Комунального підприємства "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради - Кімак Зої Костянтинівни на рішення Господарського суду Житомирської області від 17.12.2025 у справі № 906/1385/25 про стягнення 201 441 грн 75 коп.;
- узгодження та формування разом з клієнтом позиції щодо представництва його інтересів при вирішенні справи № 906/1385/25 про стягнення коштів за договором на виконання проєктних робіт №704-24 від 01.11.2024 у Північно-західному апеляційному господарському суді;
- надання усних та письмових консультацій з приводу замовленого клієнтом виду правничої допомоги, які надаються Клієнту при стягненні заборгованості за договором на виконання проєктних робіт №704-24 від 01.11.2024 у апеляційному господарському суді;
- аналіз та вивчення судової практики з вирішення подібних спорів, зокрема позицій Великої Палати Верховного Суду, Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду та апеляційних господарських судів;
- написання тексту та подання до Північно-західного апеляційного господарського суду відзиву на апеляційну скаргу Комунального підприємства "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради на рішення Господарського суду Житомирської області від 17.12.2025 у справі № 906/1385/25;
- написання тексту та подання до Північно-західного апеляційного господарського суду заперечення на клопотання Комунального підприємства "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради про зупинення провалдення у справі № 906/1385/25;
- надання інформації Клієнту щодо стадій розгляду справи № 906/1385/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Енерго-Буд" про стягнення коштівза договором на виконання проєктних робіт №704-24 від 01.11.2024 у Північно-західному апеляційному господарському суді.
Згідно з пунктом 6 Акту, вартість наданої правничої допомоги погоджена сторонами та становить 20 000 грн.
Пунктами 5,7-8 Акту визначено, що претензій, застережень або зауважень з приводу надання правничої допомоги Клієнт до Адвоката не має. Сторони пiдтверджують, що обсяг наданої правничої допомоги та її вартiсть є розумними, спiвмiрними складностi справи, обсягу виконаних робiт та часу, витраченого Адвокатом. Даний акт складений на виконання умов договору № 03/02-26 про надання правничої допомоги від 03.02.2026 та є його невідємною частиною.
Вказаний Акт підписаний сторонами та скріплений відтиском їх печаток (а.с. 197).
Суд враховує, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права (подібний висновок наведено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №922/1964/21).
Матеріали справи містять рахунок № 2 від 10.03.2026 відповідно до якого, оплата за договором про надання правничої допомоги № 03/02-26 від 03.02.2026 становить 20 000 грн. 
Рахунок має бути сплачений в повному обсязі в строк до 25.03.2026 (а.с. 196).
За змістом ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (договір про надання правничої допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правничої допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Відповідно до ст. 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
У ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
За змістом наведеної норми адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.
Суд зазначає, що фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.
За ст. 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09.06.2017, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю. Непогодження клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розміру гонорару при наданні доручення адвокату або в ході його виконання є підставою для відмови адвоката від прийняття доручення клієнта або розірвання договору на вимогу адвоката.
Як вказано вище, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені ч. 5, 7 та 9 ст. 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
У такому випадку суд, керуючись ч. 5-7, 9 ст. 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково та, відповідно, не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Вказана правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.
У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який водночас повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у ч. 4 ст. 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям (аналогічну правову позицію викладено у додаткових постановах Верховного Суду від 21.05.2019 у справі №903/390/18, від 21.01.2020 у справі №916/2982/16, від 07.07.2020 у справі №914/1002/19).
При визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).
Суд бере до уваги, що у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі №905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі №922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Суд апеляційної інстанції зауважує, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18 та від 16.22.2022 у справі №922/1964/21.
Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі "East/West Alliance Limited" проти України" від 23.01.2014 (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява N 19336/04, § 268)).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Тому, з огляду на викладене, враховуючи розумну необхідність судових витрат для цієї справи, незначну складність справи, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт у суді апеляційної інстанції, беручи до уваги принципи пропорційності та співмірності, оцінюючи надані юридичні послуги та враховуючи заперечення відповідача, критерій розумної необхідності судових витрат для конкретної цієї справи, апеляційний господарський суд враховує таке.
Зі змісту відносин, що склалися між позивачем та Адвокатським об`єднанням "Скорпіон" вбачається, що ними був погоджений фіксований розмір гонорару в сумі 20 000 грн.
Суд зазначає, що в суді апеляційної інстанції представником позивача був адвокат Адвокатського об`єднання "Скорпіон" Дяденчук Анатолій Іванович, яким і було надано послуги з правничої допомоги Товариству з обмеженою відповідальністю "Компанія Енерго-Буд", а саме підписано та подано до суду аппеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу та заперечення на клопотання відповідача про зупинення провадження у справі (а.с.156-173).
При цьому, апеляційний господарський суд вказує, що категорія цієї справи не є специфічною чи особливо складною, не потребувала при складенні процесуальних документів опрацювання великої кількості нормативно-правових актів, доводи та заперечення сторін зводилися до аргументів на які учасники справи посилалися під час розгляду справи судом першої інстанції, а також суд зважає на те що розгляд апеляційної скарги здійснювався у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Крім того, апеляційний господарський суд, при наданні оцінки послугам з правничої допомоги також врахував, що метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої ухвалене рішення, понесених збитків, але й спонукання боржника утримуватися від вчинення дій, що в подальшому спричиняють необхідність поновлення порушених прав та інтересів позивача (подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 04.10.2021 у справі № 640/8316/20, від 21.10.2021 у справі №420/4820/19).
Водночас процедура стягнення витрат на правову допомогу не може використовуватися як інститут безпідставного збагачення та як інститут покарання за недобросовісну процесуальну поведінку одного з учасників провадження, оскільки таке стягнення не переслідуватиме легітимну мету та не відповідатиме процесуальній суті передбаченої положеннями ГПК України компенсації таких витрат (подібна позиція викладена в додаткових постановах Верховного Суду від 03.12.2024 у справі № 908/314/18, від 12.12.2024 у справі № 920/882/23(920/234/19), від 26.11.2024 у справі № 922/1792/24, від 19.11.2024 у справі № 873/103/24).
Враховуючи викладене в сукупності, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що обсяг наданих Товариству з обмеженою відповідальністю "Компанія Енерго-Буд" юридичних послуг та їх вартості, є обґрунтованим та підтвердженим в загальному розмірі 10 000 грн, і в такій сумі підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Оскільки в постанові Північно-західного апеляційного господарського суду від 05.03.2026 у справі №906/1385/25 не було вирішено питання щодо розподілу цих витрат, керуючись ст. 244 ГПК України, суд вважає за необхідне ухвалити додаткову постанову у справі № 906/1385/25.
Керуючись ст. ст. 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:
1. Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Енерго-Буд" про ухвалення додаткової постанови задовольнити частково.
2. Стягнути з Комунального підприємства "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради (10014, м. Житомир, вул. Київська, буд. 48, код 35343771) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Енерго-Буд" (33013, м. Рівне, вул. Князя Володимира, буд. 82А, офіс 6, код 43219275) - 10 000 грн витрат на професійну правничу допомогу.
3. В стягненні 10 000 грн витрат на професійну правничу допомогу відмовити.
4. Господарському суду Житомирської області видати наказ на виконання цієї постанови.
5. Додаткова постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках, строках та порядку встановлених статтями 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Петухов М.Г. 

Суддя   Гудак А.В. 

Суддя   Олексюк Г.Є.