Справа № 577/46/26 
Провадження № 2/577/489/26

Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

19 березня 2026 року  

Суддя Конотопського міськрайонного суду Сумської області Кравченко В.О. розглянувши у порядку письмового провадження без виклику сторін справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Свеа Фінанс» звернулося до суду з вищевказаним позовом, у якому просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за Договором № 3527320 від 13.03.2023 року загальною сумою 23949,86 грн., з яких: 4999,98 грн. тіло кредиту та 18949,88 грн. - відсотки.
Крім того, ставиться питання про відшкодування 2422,40 грн. понесених судових витрат.
На обґрунтування вимог у позові вказано, що 13.03.2023 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» (далі - ТОВ «Лінеура Україна») та ОСОБА_1 , шляхом обміну електронними повідомленнями, у порядку, визначеному ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію» було укладено Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 3527320 (далі - кредитний Договір).
Після того, як відповідачем здійснено реєстрацію в Інформаційно-телекомунікаційній системі первісного кредитора (далі - ІТС) і заповнено електронну заявку на отримання споживчого кредиту на сайті за адресою: https://credit7.ua/, 13.03.2023 року направило ОСОБА_1 пропозицію (оферту) укласти Договір № 3527320 у вигляді розміщення в особистому кабінеті позичальника на сайті повного тексту кредитного договору (за обраними позичальником в процесі оформлення параметрами терміну і суми кредиту).
В процесі заповнення заявки і реєстрації особистого кабінету позичальником первісний кредитор здійснив ідентифікацію (встановлення особи шляхом отримання її ідентифікаційних даних) і верифікацію (перевірку і підтвердження належності відповідній особі ідентифікаційних даних) особи в порядку, передбаченому пунктом 2 розділу 31 «Порядку ідентифікації, верифікації клієнта (представника клієнта)» (Додатку 2 до «Положення про здійснення установами фінансового моніторингу», затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 28.07.2020 №107. Тобто отримання ідентифікаційних даних і їх верифікація із використанням системи BankID НБУ. Таким чином особу, що вчиняла дії в Інформаційно-телекомунікаційній системі первісного кредитора (особистому кабінеті на сайті https://credit7.ua/), було однозначно встановлено як ОСОБА_1 
13.03.2023 року позичальник, після ознайомлення з пропозицією укласти електронний договір (офертою) у формі Договору про надання споживчого кредиту, який містить усі істотні умови, і маючи технічну можливість відмовитися від підписання договору, виразив однозначну згоду із умовами договору шляхом натискання відповідної кнопки в ІТС Первісного кредитора. 
Вказаний кредитний Договір підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «М937», який направлений останньому ТОВ «Лінеура Україна» через телекомунікаційну систему на номер телефону НОМЕР_1 (що був зазначений позичальником у анкеті в особистому кабінеті).
Відповідно до Розділу 1 кредитного Договору ТОВ «Лінеура Україна» зобов`язується надати позичальнику грошові кошти в гривні (далі - кредит) в сумі 5000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт взяв на себе зобов`язання повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Кредит надається строком на 359 днів, стандартна процентна ставка становить 2,00 % на день.
ТОВ «Лінеура Україна» надало позичальнику грошові кошти шляхом їх перерахування на картку позичальника № НОМЕР_2 , яку останній вказав при оформленні кредиту. 
28.11.2023 року ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» (нині ТОВ «Свеа Фінанс») уклали Договір факторингу № 01.02-77/23, згідно якого первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за Кредитними договорами та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги, грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим Договором.
Взятих на себе зобов`язань за кредитним Договором № 3527320 від 13.03.2023 року ОСОБА_1 не виконує, внаслідок чого утворилася заборгованість загальною сумою 23949,86 грн., що і стало підставою звернення до суду з позовом.
Ухвалою суду від 07.01.2026 року по справі відкрито провадження та, враховуючи норми ст.ст. 274, 279 ЦПК України, постановлено розгляд справи провести у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Представник позивача ТОВ «Свеа Фінанс» за довіреністю Паладич А.О. просить розглянути справу без її участі, вимоги підтримує, про що подала відповідне клопотання (а.с. 6).
Направлена поштовим відправленням з рекомендованим повідомленням за місцем реєстрації відповідачу ОСОБА_1 ухвала про відкриття провадження повернулася на адресу суду без вручення із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 65).
Згідно положень п.п. 3, 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, судова повістка вважається врученою в день проставлення у поштовому відділенні відповідної відмітки, і особа вважається повідомленою.
Суд дослідивши представлені докази дійшов такого висновку.
Відповідно до положень ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
За змістом статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Приписами ч. 1 ст. 625 ЦК України унормовано, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
За положеннями п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Частиною 1 ст. 513 ЦК України передбачено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.
Статтею 514 ЦК України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.
Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке настане у майбутньому (майбутня вимога) (ст. 1078 ЦК України).
За ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначна грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
Відповідно до ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.
За положеннями ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
На підтвердження позовних вимог за кредитним Договором № 3527320 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 13.03.2023 року ТОВ «Свеа Фінанс» подало наступні докази:
- Договір № 3527320 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 13.03.2023 року, укладений між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 (а.с. 7-22);
- розрахунок заборгованості за Договором № 3527320 від 13.03.2023 року про надання коштів на умовах споживчого кредиту (а.с. 29-32);
- Договір факторингу № 01.02-77/23 від 28.11.2023 року, укладений між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» (а.с. 34-41);
За цим договором Клієнт відступає (передає) Фактору Права вимоги, а Фактор набуває Права вимоги від Клієнта та сплачує Клієнту за відступлення Прав вимог Фінансування у сумі, що дорівнює ціні Договору у порядку та у строки встановлені цим Договором (п.п. 2.1 п. 2).
Згідно п. 3.1.3 вказаного Договору право вимоги переходить до Фактора з моменту підписання Сторонами Реєстру боржників та виконання Фактором умов п. 4.1.- 4.3 цього Договору, після чого фактор стає Кредитором по відношенню до Боржників стосовно їх заборгованостей за кредитними договорами (відповідно до Реєстру боржників).
Сторони домовились, що фінансування (ціна Договору) складає 1444991,71 грн. (п.п. 4.1.);
- Рішення єдиного учасника ТОВ «Росвен Інвест Україна» № 1 від 25.03.2024 року, згідно якого останнє перейменоване у ТОВ «Свеа Фінанс», про що внесені відомості до ЄДР 21.08.2025 року (а.с. 46, 56).
До Договору факторингу долучені:
- платіжна інструкція № 9386 від 29.11.2023 року, яка підтверджує оплату ТОВ «Свеа Фінанс» на користь ТОВ «Лінеура Україна» за відступлення права вимоги за Договором факторингу № 01.02-77/23 від 28.11.2023 року 1444991,71 грн. (а.с. 42);
- Додаток № 1 до Договору факторингу № 01.02-77/23 від 28.11.2032 року (а.с. 43-44, 45).
Верховний Суд у постанові від 02 листопада 2021 року у справі №905/306/17 зазначив, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором.
Суд зауважує, що додана до позовної заяви копія реєстру боржників № 1 до договору факторингу № 01.02-77/23 від 28 листопада 2023 року (додаток № 1 до договору факторингу № 01.02-77/23 від 28 листопада 2023 року), який згідно з вимогами до такого реєстру підписаний уповноваженими представниками сторін договору, ТОВ «Росвен Інвест Україна» та ТОВ «Лінеура Україна», і скріплений печатками сторін, не містить відомостей про передачу ТОВ «Росвен Інвест Україна» права вимоги за кредитним договором, укладеним ТОВ «Лінеура Україна» з ОСОБА_1 .
Крім того, Витяг з реєстру боржників № 1 до договору факторингу № 01.02-77/23 від 28 листопада 2023 року (додаток № 1 до договору факторингу № 01.02-77/23 від 28 листопада 2023 року), не відповідає вимогам, визначеним, зокрема, умовами договору факторингу (пункт 2.3. договору), оскільки підписаний лише директором ТОВ «Свеа Фінанс» та скріплений печаткою ТОВ «Свеа Фінанс», у той час як повинен бути підписаний уповноваженими представниками сторін договору факторингу та скріплений їх печатками.
З огляду на викладене, відсутності підтверджуючих документів про відступлення права вимоги слід дійти висновку, що позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження переходу права грошової вимоги до відповідача від первісного кредитора - ТОВ «Лінеура Україна», що є його процесуальним обов`язком.
Отже, відсутні підстави вважати, що ТОВ «Свеа Фінанс» за Договором факторингу № 01.02-77/23 від 28 листопада 2023 року набуло права вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним Договором № 3527320 від 13.03.2023 року, укладеними між ОСОБА_1 та ТОВ «Лінеура Україна». 
За таких обставин позов не підлягає задоволенню.
Керуючись: ст.ст. 526, 626, 628, 633, 634, 638, 1048, 1049, 1050, 1054, 1055, 1077, 1082 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 81, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без задоволення.
Рішення може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання. 

Суддя Кравченко В.  О.