БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
17.03.2026
Справа № 521/16346/25
Провадження № 2/497/392/26
Р І Ш Е Н Н Я 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 березня 2026 року            м. Болград

Болградський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді - Кодінцевої С.В.
за участю секретаря - Мунтянової В.Р.
представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Оліянчука Ю.Г. (ВКЗ),
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Провагроінвест» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп»» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (в порядку суброгації), -

ВСТАНОВИВ:

08.10.2025 року з Хаджибейського районного суду м. Одеси надійшла цивільна справа за підсудністю, відповідно до якої вбачається, що представник позивача звернувся до суду з зазначеним позовом та просить постановити рішення, яким стягнути на його користь з відповідача суму шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 20 156.98 гривень та суму судових витрат у розмірі 2 422.40 гривень.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, 24.12.2021 року між ПрАТ «СК «Провідна» та ТОВ «МАЙ-АВТО» було укладено Договір страхування наземних транспортних засобів № 06/6781368/9069/21 (надалі - договір страхування). Предметом Договору є страхування ТЗ BMW X5, д.н. НОМЕР_1 (надалі - Застрахований ТЗ). 
12.01.2025 року було змінено назву юридичної особи ПРАТ «СК «ПРОВІДНА» на ПрАТ "ПРОВАГРОІНВЕСТ" (надалі - Позивач). 
10.03.2022 року на вулиці Миколаївська дорога, 287, міста Одеси відбулася дорожньо-транспортна пригода (надалі - ДТП) за участю ТЗ VOLKSWAGEN PASSAT, д.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 та Застрахованого ТЗ BMW X5, д.н. НОМЕР_1 .
Постановою Пересипського (до перейменування Суворовського) районного суду міста Одеси від 28.09.2022 року по справі № 523/11485/22 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні ДТП. 
В результаті зазначеної ДТП було пошкоджено Застрахований ТЗ BMW X5, д.н. НОМЕР_1 , що підтверджується постановою суду. 
Враховуючи наявність Договору страхування, потерпіла особа звернулася до ПрАТ «СК «Провідна» з заявою про факт настання події. 
З метою визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля ТЗ BMW X5, д.н. НОМЕР_1 , було проведено його огляд, про що складено Акт огляду ТЗ від 12.09.2022 року, Акт додаткового огляду від 20.09.2022 року та отримано рахунок-фактуру СТО на оплату ремонту № ША-00001540 від 21.09.2022 року, відповідно до якого вартість ремонту ТЗ BMW X5, д.н. НОМЕР_1 , складає 158 643,40 грн. 
19.10.2022 року між Позивачем та потерпілою стороною було укладено договір про врегулювання страхового випадку №2300385598, відповідно до якого сторони домовилися, що сума страхового відшкодування становить 80 000 грн. 
На підставі зазначених документів ПрАТ «СК «Провідна» складено страховий акт № 2300385598 на суму 80 000 грн., виплату якої здійснено на підставі заяви про перерахування коштів на рахунок СТО, що підтверджується платіжним дорученням № 035116 21.10.2022 року. 
Отже, сума страхового відшкодування склала 80000 грн. 
Згідно із ст. 108 Закону України «Про страхування» «Страховик, який здійснив страхову виплату за договором страхування майна, має право вимоги до особи, відповідальної за заподіяні збитки, у розмірі здійсненої страхової виплати та інших пов`язаних із нею фактичних витрат. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. 
У ч.1 ст.993 ЦК України встановлено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. 
Враховуючи, що винуватцем ДТП визнано ОСОБА_1 , а його цивільно-правова відповідальність на момент ДТП була застрахована в ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП», Позивач звернувся до страхової компанії Відповідача із заявою на виплату страхового відшкодування в порядку регресу (суброгації), яка здійснила виплату Позивачу страхове відшкодування в розмірі 59 843,02 грн., що підтверджується бухгалтерською довідкою. 
Страховиком відповідальної особи керуючись ст.29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961 у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. 
Відповідно до ст. 1194 Цивільного кодексу України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). 
Враховуючи, що розмір витрат Позивача на виплату страхового відшкодування складає 80000 грн, при цьому Страховиком Відповідача за полісом покрито лише частину шкоди на суму 59843,02 грн., то залишок шкоди, що підлягає стягненню з відповідача, складає: 80000 грн. - 59843,02 грн.= 20156,98 грн. 
Зазначене стало підставою звернення до суду.
Згідно відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру №1870351 від 08.10.2025 року відповідач ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (т.1 а.с.15).

Ухвалою від 10.10.2025 року відкрито провадження по справі та призначено справу до судового розгляду на 14:00 годину 24.11.2025 року (т.1 а.с.16), про що повідомлено сторін по справі (т.1 а.с.17).
14.10.2025 року представником позивача надіслано до суду заяву про долучення до матеріалів справи додатків до позовної заяви в паперовому вигляді які були подані в електронному вигляді через систему «Електронний суд» (т.1 а.с.18-73).

В судове засідання 24.11.2025 року:
- представник позивача - не прибув, надіслав заяву якою підтримав позовні вимоги та розгляд справи просив проводити у відсутність представника (т.1 а.с.74-76);
- відповідач, будучи належним чином повідомленим (т.1 а.с.77, 78) - не прибув. Поштовим листом надіслав клопотання про відкладення першого судового засідання, надіслання копії позовної заяви з додатками, продовження строку на подачу відзиву (т.1 а.с.79-87).
Протокольною ухвало суду від 24.11.2025 року клопотання відповідача ОСОБА_1 - задоволено. Відкладено судовий розгляд справи на 10:00 годину 25.12.2025 року. Надано відповідачу додатковий строк 10 днів з дня отримання протокольної ухвали суду на копії позовної заяви для подання відзиву. Зобов`язано представника позивача терміново надіслати на адресу відповідача ОСОБА_1 копію позовної заяви з додатками (т.1 а.с.89), про що повідомлено сторін по справі (т.1 а.с.90).

26.11.2025 року представник позивача Мисюкевич Катерина Володимирівна :
- звернулася до суду з заявою про ознайомлення з матеріалами справи шляхом надання доступу до матеріалів справи у підсистемі Електронний суд (т.1 а.с.91-92);
- на виконання ухвали суду надіслання заяву, в якій повідомила про надіслання відповідачу копії позовної заяви з додатками (т.1 а.с.93-96);
- надіслала клопотання про долучення доказів, які помилково не були долучені до позовної заяви та поновити строк на подання цих доказів (т.1 а.с.97-99, 100-103);

09.12.2025 року відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про надання на руки його представнику за довіреністю ОСОБА_3 копії позовної заяви з додатками (т.1 а.с.104-107).
На виконання цієї заяви представнику за довіреністю ОСОБА_1 - ОСОБА_3 були надані усі документи відповідно до заяви, про що свідчить його власноручна розписка про їх отримання (т.1 а.с.104 зворотна сторінка).

25.12.2026 року представник відповідача ОСОБА_1 - Оліянчук Ю.Г. надіслав через систему «Електронний суд» відзив на позовну заяву (т.1 а.с.111-133, 139-157). 
У відзиві представник стверджував, що відповідач ОСОБА_1 вважає позов ПрАТ "ПРОВАГРОІНВЕСТ" необґрунтованим, безпідставним, таким що суперечить вимогам Закону та не підлягає задоволенню. 
1). Відповідач ОСОБА_1 заявив вимогу про необхідність застосування до вказаних правовідносин інституту позовної давності. 
З наданих самим позивачем до позовної заяви доказів (план-схема ДТП від 10.09.2022 року, заява-повідомлення страхувальника, потерпілого від 12.09.2022 року) вбачається, що йому як страховику було відомо ще 12 вересня 2022 року від страхувальника ТОВ "Май-авто", а також від ОСОБА_5 власника застрахованого транспортного засобу BMW X5, д.н. НОМЕР_1 - про факт спричинення шкоди потерпілому. 
Будь-яких доказів існування поважних причин, передбачених статтею 263 Цивільного кодексу України, для зупинення перебігу позовної давності позивачем у позовній заяві не надано. 
Таке розуміння застосування інституту позовної давності викладено у правових висновках в постановах Великої Палати Верховного Суду від 22 травня 2018 року у справі № 369/6892/15-ц, тощо. 
Верховний Суд, зокрема, і в постанові Великої Палати від 04.07.2018 року у справі №755/18006/15-ц визначив, що початок перебігу позовної давності у справах про суброгацію починається не з моменту виплати страхового відшкодування страховиком, а з моменту настання страхового випадку, яким в цих справах є день дорожньо-транспортної події, або іншої події, що завдала шкоди. 
Страховик не може мати більше прав , ніж мав потерпілий. Оскільки для потерпілого строк почався в день ДТП, то для страховика , який став на його місце, цей строк продовжує діяти, а не починається заново. 
Цим суброгація (стаття 993 ЦК) відрізняється від регресу (стаття 1191ЦК). 
Очевидно, що якщо страховик подав позов щодо стягнення з винної особи у порядку суброгації поза межами 3-х років з дня ДТП і відповідач заявив про застосування позовної давності - це є абсолютною підставою для відмови у задоволенні позову, навіть якщо факт вини та розмір збитків повністю підтверджено доказами. 
Факт дорожньо-транспортної пригоди за участю водіїв автомобілів ОСОБА_1 та ОСОБА_6 та спричинення матеріальної шкоди страхувальнику мав місце 10.09.2022 року. Тобто час початку відрахунку позовної давності слід вважати 11.09.2022. 
Враховуючи загальні правила обрахування процесуальних строків у цивільному судочинстві, у суду є достатні підстави вважати, що трирічний строк позовної давності за цим позовом сплив ще 11.09.2025 року. Тоді як позивачем вказаний позов подано до суду через систему "Електронний суд" - 16 вересня 2025 року. 
Тобто приватним акціонерним товариством «ПРОВАГРОІНВЕСТ» на час подання цього позову строк позовної давності - пропущено без поважних причин. Вказана обставина є для суду окремим підґрунтям для відмови у задоволенні позову. 
2). Щодо правосуб`єктності позивача, обґрунтованості предмету позову, матеріально правової сторони вказаного спору та фактичних підстав позовних вимог пояснюю наступне. 
Стаття 4 Закону №1953-ІХ розглядає "страхування" як один із видів фінансових послуг. 
Як вбачається із повідомлень на офіційному веб-сайті -Національного банку України 23 березня 2023 року регулятором фінансових послуг анульовано ліцензії на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг двом страховикам, зокрема, Приватному акціонерному товариству "СК "ПРОВІДНА" (ЄДРПОУ 23510137). 
29 березня 2023 року вказану страхову компанію ПРАТ "СК "ПРОВІДНА" виключено з Державного реєстру фінансових установ (джерело: веб сайт НБУ https://bank.gov.ua/ua/news/all/dvom-strahovikam-anulovano-litsenziyi-16156). 
З повідомлення на веб-сайті Національного банку України від 31.03.2025 року вбачається, що 12 березня 2025 року Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду 5 березня 2025 року підтвердив правомірність рішень Національного банку про анулювання ліцензій ПрАТ "СК "ПРОВІДНА" та виключення його з Державного реєстру фінансових установ. 

Верховний Суд залишив без змін відповідні рішення Київського окружного адміністративного суду від 22 серпня 2023 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 31 січня 2024 року. Постанова Верховного Суду набрала законної сили, є остаточною і оскарженню не підлягає"(джерело - https://bank.gov.ua/. https://bank.gov.ua//ua/news/all/semi nebankivskim-finansovim-ustanovam-anulovano-litsenziyi-11-ustanov-viklyucheno-z reyestru) - текст додається. 
За приписами частини 4 статті 50 Закону України "Про страхування" з дати, зазначеної у рішенні Регулятора про відкликання ліцензії чи виключення з ліцензії окремої фінансової послуги, але не раніше наступного робочого дня після дня прийняття такого рішення, фінансові компанії не мають права здійснювати діяльність з надання фінансових послуг чи виключеного з ліцензії виду фінансової послуги (у тому числі укладати нові договори з надання відповідного виду фінансових послуг та/ або продовжувати строк дії укладених договорів з надання таких фінансових послуг, та/або збільшувати розмір зобов`язань за укладеними договорами з надання таких фінансових послуг). 
Зобов`язання за раніше укладеними договорами про надання такої фінансової послуги виконуються сторонами в повному обсязі до моменту виконання договору. 
Як вбачається з матеріалів позовної заяви, та зокрема, долученого до неї "безкоштовного витягу з ЄДРПОУ" позивачем приватним акціонерним товариством "ПРОВАГРОІНВЕСТ" 12.01.2025 року проведено реєстрацію змін її установчих документів як щодо зміни найменування цієї юридичної особи до та виключення з нього слів, які свідчать або можуть свідчити про наявність у юридичної особи статусу фінансової установи, так і змінено види економічної діяльності та виключено з них ті, що стосуються діяльності фінансової компанії. 
Зобов`язання за "договором добровільного страхування наземних транспортних засобів № 06/6781368/9069/21 від 24.12.2021 року" перед страхувальником ТОВ "Май Авто" та ОСОБА_5 -власником застрахованого транспортного засобу ТЗ BMW X5, д.н. НОМЕР_1 виконано сторонами в повному обсязі, що підтверджено договором про врегулювання страхового випадку №2300385598 укладеним 19.10.2022 року між Позивачем та потерпілою стороною, платіжним дорученням №035116 від 21 жовтня 2022 року. 
Очевидно, що на момент звернення з вказаним позовом до ОСОБА_1 правовідносини між позивачем та відповідачем не підлягали регулюванню статтею 108 Закону України "Про страхування". 
Отже, приватне акціонерне товариство "ПРОВАГРОІНВЕСТ" у вересні 2025 року вже не мало статусу "страховика", визначеного Законом № 1909-IX, а отже посилання позивача на застосування до нього правил "суброгації" в розумінні положень статті 993 Цивільного кодексу України - є безпідставним, а самі позовні вимоги незаконними. 

3) Всупереч вимог чинного законодавства та підзаконних актів, що регулюють спірні правовідносини, позивачем в якості основного доказу щодо розміру матеріальної шкоди спричиненої 10.09.2022 року під час ДТП власнику транспортного засобу - не надано звіту, акту чи висновку професійного оцінщика майна.
Так, позивачем не надано до суду доказів щодо фактичного виконання робіт на приватних станціях автотехнічного обслуговування, зокрема, ні від фізичної особи підприємця ОСОБА_7 , яким складено 21.09.2022 року рахунок-фактуру №ША-00001540 на суму 158 643,4 грн., ні від фізичної особи підприємця ОСОБА_8 , де власне і ремонтувався транспортний засіб, що належить ОСОБА_5 та на банківський рахунок якого і було перераховано вартість ремонту СК "ПРОВІДНА" за платіжним дорученням №035116 від 21 жовтня 2022 року. Рахунок-фактура та Акт виконаних робіт від фізичної особи-підприємця ОСОБА_8 , РНОКПП НОМЕР_3 ( АДРЕСА_2 ) позивачем до суду не надано. 
Відсутнє в матеріалах позовної заяви також Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , д.н. НОМЕР_1 , що не дозволяє зробити однозначний висновок про те, хто саме є потерпілою стороною у цих правовідносинах: фізична особа ОСОБА_5 , який 12.09.2022 року звертався з повідомленням про ДТП до страховика, чи юридична особа ТОВ "Май-Авто", яка з невідомих підстав є стороною договору добровільного страхування КТЗ від 25.12.2021 року. 
Доказів щодо характеру правовідносин між власником застрахованого КТЗ ОСОБА_5 та страхувальником ТОВ "Май-авто" позивачем не надано. 
Водночас, на виконання приписів статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 
Відповідно потерпілим від ДТП та/чи страхувальником повинно бути передано і первинні документи щодо ремонту автомобіля BMW X5, д.н. НОМЕР_1 .

4). Згідно абз.4 частини 4 статті 31 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначення розміру шкоди у зв`язку з пошкодженням (знищенням) майна здійснюється відповідно до законодавства про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні.
Механізм оцінки (визначення вартості) колісних транспортних засобів (далі - КТЗ), а також вимоги до оформлення результатів оцінки, оціночні процедури визначення вартості КТЗ встановлює Методика товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затв. наказом Мінюсту та Фонду державного майна України 24.11.2003 № 142/5/2092, (пункт1.2.). 
Пункт 4.3.Методики вказує, що за результатами оцінки оцінювач складає звіт про оцінку КТЗ. За результатом оцінки, виконаної суб`єктом оціночної діяльності органом державної влади або органом місцевого самоврядування самостійно, складається акт оцінки КТЗ. 
У разі проведення автотоварознавчої експертизи (експертного дослідження) за результатами здійснення відповідних досліджень експерт складає висновок експерта або інший документ, передбачений законодавством (далі - висновок експерта). 
Таким чином, суму матеріальної шкоди у розмірі 80 тис.грн. страховиком ПрАТ "СК "Провідна" безпідставно внесено до страхового акту № 2300385598, як таку що підлягає відшкодуванню страхувальнику ТОВ "Май-Авто". 
Отже, позивачем, що обмежився наданням до суду лише актів огляду пошкодженого автомобіля від 12.09.2022 та 20.09.2022 року, не дотримано приписів статей 7 і 12 Закону 2658-III та не виконано обов`язку щодо доказування належними та допустимими доказами реальної фактичної вартості відновлювального ремонту застрахованого транспортного засобу автомобіля ТЗ BMW X5, д.н. НОМЕР_1 . 

5). У постановах Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2021 року у справі № 147/66/17, від 03 жовтня 2018 року у справі № 760/15471/15-ц з урахуванням постанови Великої Палати Верховного Суду від 09 листопада 2021 року у справі №147/66/17 звернуто увагу судів, що основний тягар відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками ДТП, повинен нести страховик та саме він є належним відповідачем у справах за позовами про відшкодування шкоди в межах страхової суми.
Враховуючи, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 на момент ДТП 10.09.2022 року була застрахована в ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» , то цей страховик здійснив виплату Позивачу страхового відшкодування спричиненої матеріальної шкоди в розмірі 59843,02 грн., що підтверджується бухгалтерською довідкою Позивача. 
Тобто, ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» відшкодувала позивачу по суброгації хоч і в меншій сумі , але згідно із Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при цьому такий розмір не перевищує ліміт відповідальності ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» , то вважається, що сплачена сума позивачем є покритою, відповідно, відсутні підстави для покладення відповідальності на винну особу (відповідача) за ст. 1194 ЦК України. 
Отже, наданні позивачем в розумінні положень частини 1 статті 76 та частини 1 статті 80 ЦПК письмові докази є не достатніми як для підтвердження правового статусу страховика у ПрАТ "ПРОВАГРОІНВЕСТ", наявності у нього підстав для відшкодування шкоди у порядку суброгації згідно статті 993 ЦК України, визначення розміру збитків для страхувальника, тобто не є такими, що у своїй сукупності дають змогу Суду дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування у цій цивільній справі. 
Саме тому відповідно до приписів Цивільного процесуального кодексу України відповідачем ОСОБА_1 22.12.2025 року спрямовано до суду Відзив на позов, а також і заяву про залучення до участі у справі №521/16346/25 за позовом ПрАТ "ПРОВАГРОІНВЕСТ", код ЄДРПОУ 23510137 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "КНЯЖА Вієнна Іншурас Груп", код ЄДРПОУ 24175269 (04050, місто Київ вулиця Глибочицька.
Отже, наданні позивачем в розумінні положень частини 1 статті 76 та частини 1 статті 80 ЦПК письмові докази є не достатніми як для підтвердження правового статусу страховика у ПрАТ "ПРОВАГРОІНВЕСТ", наявності у нього підстав для відшкодування шкоди у порядку суброгації згідно статті 993 ЦК України, визначення розміру збитків для страхувальника, тобто не є такими, що у своїй сукупності дають змогу Суду дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування у цій цивільній справі. 
За викладених заперечень представник відповідача просить в задоволенні позову приватного акціонерного товариства "ПРОВАГРОІНВЕСТ" про стягнення з ОСОБА_1 матеріальної шкоди в порядку суброгації - відмовити.

В судове засідання 25.12.2025 року:
- представник позивача - не прибув, надіслав заяву якою підтримав позовні вимоги та розгляд справи просив проводити у відсутність представника (т.1 а.с.74-76);
- відповідач, будучи належним чином повідомленим - не прибув. Один із надісланих йому листів за адресою фактичного місця проживання: АДРЕСА_3 , повернувся до суду без вручення з відміткою «Адресат відсутній за вказаною адресою» (т.1 а.с.108-110);
- представник відповідача не прибув. В відзиві від 25.12.2026 року зазначив клопотання про перенесення розгляду справи на 2026 рік в зв`язку з неможливістю прибути до суду через військовий стан та неможливістю прийняти участь в судовому засідання з використанням ВКЗ (тривалі відключення електроенергії) (т.1 а.с.111-133).
Протокольною ухвалою суду від 25.12.2025 року відкладено судовий розгляд на 09:00 годину 05.02.2026 року. Надано можливість представнику позивача ознайомитися з відзивом відповідача та за бажанням подати відповідь на відзив (т.1 а.с.135), про що повідомлено сторін по справі (т.1 а.с.136).

25.12.2025 року о 12:05 годині судом отримано заяву відповідача ОСОБА_1 (вже після судового засідання, яке було призначено і проведено о 10:00 годині) про залучення до участі у справі у якості третьої особи ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншурас Груп» (т.1 а.с.137-138).
25.12.2025 року судом отримано поштовим листом вдруге відзив відповідача на позовну заяву (т.1 а.с.139-157).

31.12.2025 року представником позивача надіслано через «Електронний суд» відповідь на відзив позивача (т.1 а.с.158-165), в яких представник зазначає, що:
1. Щодо строку позовної давності. 
Відповідно до ст. 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Водночас, Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року № 2102-IX, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, в Україні введено воєнний стан з 24.02.2022 року, дія якого продовжувалась та триває по даний час. 
Відповідно до п.19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (в редакції до 04.09.2025 року) у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. 
З 4 вересня 2025 року перебіг строків позовної давності було поновлено, згідно з Законом України № 4434-ІХ, який виключив пункт 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України. Тобто строк позовної давності у даному випадку в період з 10.03.2022 року (дата ДТП) по 04.09.2025 (набрання чинності Закону №4434-ІХ) був зупинений у зв`язку із воєнним станом в Україні. 
Отже, звернувшись до суду 16.09.2025 року, позивач дотримався строку позовної давності та мав право звернутися з позовом до Відповідача про відшкодування шкоди в порядку суброгації. 
2. Щодо анулювання ліцензії Позивача. 
Представник позивача зазначає, що дійсно, 23.03.2023 року Правління НБУ прийняло рішення «Про анулювання Приватному акціонерному товариству «Страхова компанія «Провідна» ліцензій на провадження діяльності з надання фінансових послуг», яке набрало чинності з 24.03.2023 року. 
З огляду на вказане рішення ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» з 24.03.2023 року втратило право: 1) укладати договори (продовжувати строк діючих договорів) страхування; 2) укладати договори (вносити зміни до діючих договорів) страхування, які призводять до збільшення зобов`язань ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» перед клієнтами, включаючи договори перестрахування. 
Зазначена інформація була оприлюднена на офіційному сайті ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» та Національного банку України. 
Анулювання НБУ ліцензії ПРАТ «СК «ПРОВІДНА» призвело до неможливості укладення нових договорів страхування. 
Незважаючи на прийняте НБУ рішення, ПРАТ «ПРОВАГРОІНВЕСТ» (попереднє найменування ПрАТ «СК «ПРОВІДНА») виконувало свої зобов`язання за діючими договорами страхування до закінчення строку їх дії. 
ПРАТ СК «ПРОВІДНА» виконало своє зобов`язання за діючим договором страхування № 06/6781368/9069/21 по страховому випадку, який відбувся 10.03.2022 року в м. Одеса за участю Застрахованого ТЗ BMW X5, д.н. НОМЕР_1 та ТЗ VOLKSWAGEN PASSAT, д.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , ще до анулювання ліцензії, виплатило потерпілому страхове відшкодування за завдану шкоду та має право звернутися до Відповідача з позовом в порядку суброгації. 
Скасування ліцензії ПрАТ СК «ПРОВІДНА» на здійснення певних видів господарської діяльності лише позбавляє товариство правових підстав для укладення певного роду договорів (а саме договорів страхування), проте не є перешкодою для реалізації права на звернення до суду з позовом в порядку регресу за раніше укладеними договорами страхування за наявності на те підстав. 
При цьому реалізація набутого права вимоги не є одним із видів чи частиною його страхової діяльності, а тому юридично значимі дії щодо звернення з вимогою не потребують наявності відповідної ліцензії. 
Позивач не позбавлений права здійснювати господарську діяльність, а також не позбавлений права на відшкодування фактичних витрат, які були виплачені потерпілому за договором страхування. 
3. Щодо звіту про оцінку збитків. 
Відповідно до п. 2 ст. 80 ЦПК України питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Сторони договору добровільного страхування транспортного засобу не зазначили обов`язкове проведення незалежної оцінки ТЗ. 
До того ж, Закон України «Про страхування», як спеціальний закон, який регулює правовідносини з добровільного страхування, не покладає на страхувальника або страховика такого обов`язку. 
Згідно з частиною 5 статті 4 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» діяльність страховиків та Моторного (транспортного) страхового бюро України, пов`язана з визначенням розміру страхової (регламентної) виплати, здійснюється відповідно до Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у визначеному цим Законом порядку щодо методичного регулювання оцінки майна. Дія інших положень цього Закону не поширюється на страховиків та Моторне (транспортне) страхове бюро України. 
Відповідно до правової позиції викладеної у постанові Верховного Суду України від 15.04.2015 у справі № 3-50гс15: "Звіт про оцінку транспортного засобу є лише попереднім оціночним документом, в якому зазначається про можливу, але не кінцеву суму, що витрачена на відновлення транспортного засобу, а реальним підтвердженням виплати суми страхового відшкодування страхувальнику, є платіжний документ про здійснення такої виплати ". 
На підтвердження своїх позовних вимог Позивач надав до суду договір страхування, заяву страхувальника, акт огляду ТЗ від 12.09.2022 року, акт додаткового огляду від 20.09.2022 року, рахунок-фактуру СТО на оплату ремонту № ША-00001540 від 21.09.2022 року, договір про врегулювання страхового випадку, страховий акт, а також платіжне доручення № 035116 від 21.10.2022 року. 
Вказані документи підтверджують фактичні витрати Позивача та не суперечать умовам договору та Закону України «Про страхування». 
Відповідно абзацу другого пункту 36.2 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 1 липня 2004 року № 1961-IV страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. 
Тому, рахунок-фактура ФОП ОСОБА_7 на оплату ремонту № ША-00001540 від 21.09.2022 року є належним засобом доказування при визначенні розміру матеріального збитку при настанні страхового випадку та Позивач не мав обов`язку здійснювати експертну оцінку збитку. 
Окрім того, Страховик винуватця (ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП») здійснив виплату з урахуванням зносу на підставі даного рахунку та не ставив його під сумнів. 
4. Щодо відшкодування шкоди Відповідачем. 
Як вбачається з наявних у справі доказів, водій ОСОБА_1 порушивши вимоги ПДР України, завдав власнику ТЗ BMW X5, д.н. НОМЕР_1 матеріальної шкоди. 
Позивач (попереднє найменування - ПрАТ «СК «ПРОВІДНА») на виконання свого обов`язку про страхове відшкодування, керуючись ст. 990 ЦК України та ст. 25 Закону України «Про страхування» на підставі договору страхування, страхового акту, здійснив виплату страхового відшкодування на реквізити зазначені у заяві власника/страхувальника пошкодженого ТЗ (ТОВ МАЙ-АВТО») про перерахування коштів, що підтверджується платіжним дорученням № 035116 від 21.10.2022 року. 
Згідно ст. 108 Закону України «Про страхування» «Страховик, який здійснив страхову виплату за договором страхування майна, має право вимоги до особи, відповідальної за заподіяні збитки, у розмірі здійсненої страхової виплати та інших пов`язаних із нею фактичних витрат. 
Відповідно до ч.1 ст. 993 Цивільного кодексу України «до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. 
На виконання приписів ЦК України, Закону України «Про страхування» Позивач реалізував право вимоги шляхом звернення до страховика (ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП») відповідальної особи (водія ОСОБА_1 ), який завдав матеріальної шкоди у розмірі 80000 грн застрахованому автомобілю BMW X5, д.н. НОМЕР_1 за укладеним Договором добровільного страхування наземних транспортних засобів № 06/6781368/9069/21. 
ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП», у свою чергу, виконало обов`язок за Договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (Полісом ЕР-206490886) та Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та виплатило страхове відшкодування в розмірі 59843,02 грн, про що Позивачем було долучено бухгалтерську довідку та відповідь ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» від 15.03.2024 року № 220000662636-5 з додатками щодо розміру виплати. 
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14.12.2021 року у справі №147/66/17 (провадження №14-95цс20) визначила, що внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди (настання страхового випадку) винуватець ДТП не звільняється від обов`язку відшкодувати завдану шкоду, але цей обов`язок розподіляється між ним і страховиком (МТСБУ). 
Принцип повного відшкодування шкоди, закріплений у ст.1166 ЦК України, реалізується у відносинах страхування через застосування положень ст.1194 цього Кодексу. 
Вказана норма передбачає, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди за загальним правилом зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). 
Відповідно, якщо такої різниці немає та шкода покрита в повному обсязі страховою виплатою, в такому випадку в цій справі відсутні підстави для покладення відповідальності на страхувальника. 
Іншої норми, яка визначала б особливості відповідальності осіб, що застрахували свою цивільну відповідальність, у главі 82 ЦК України немає. 
Тому частка відповідальності особи, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, становить різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). 
Отже, страховик відповідальної особи , яка винна у дорожньо-транспортній пригоді, на підставі спеціальної норми статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» здійснює відшкодування витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, а різницю між реальними збитками і відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу з урахуванням зносу (у разі наявності такої різниці) на підставі статті 1194 Цивільного кодексу України відшкодовує особа, яка завдала збитків.» 
Верховний Суд у постанові від 04 грудня 2019 року в справі № 359/2309/17 вказав, що майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду та застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком. 
Такі законодавчі обмеження встановлені статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». 
Так, статтями та Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. 
При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. 
Факт виплати страхового відшкодування страховиком відповідача з урахуванням зносу підтверджується відповіддю ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» від 15.03.2024 року № 220000662636-5 з додатками, згідно яких виплату страхового відшкодування в розмірі 59843,02 грн було здійснено з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу - 0,7. 
Тобто, ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» була обмежена законом у виплаті страхового відшкодування ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» у повному обсязі завданої майнової шкоди та мала виплатити страхове відшкодування з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу транспортного засобу. 
А тому, ОСОБА_1 є належним відповідачем та повинен відшкодувати Позивачу залишок невідшкодованої шкоди, в розмірі 20156,98 грн. 
З цих підстав представник відповідача заперечувала доводи відповідача та наполягала на задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

06.01.2026 року представником відповідача - адвокатом Оліянчук Ю.Г. через «Електронний суд» надіслано заперечення відповідача на відповідь позивача на відзив щодо позову (т.1 а.с.166-224).
В цих запереченнях представник відповідача наводить наступні міркування: 
1)Щодо застосування Судом інституту позовної давності до вказаного позову, про що зробив відповідну заяву у "відзиві на позов" відповідач ОСОБА_1 .
Позивач вважає, що у вказаному випадку при поданні позову у справі №521/16346/25 ним дотримано строків позовної давності тривалістю у три роки, оскільки в період з 10.03.2022 року (правильна дата дорожньо-транспортної події 10.09.2022 року) по 04.09.2025 року цей строк був зупинено на підставі Закону України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 року №2102-ІХ, яким Прикінцеві та перехідні положення Цивільного кодексу України було доповнено пунктом 19, згідно з яким у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, що визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії. Закон набрав чинності 17 березня 2022 року. 
Однак, вказана правова позиція позивача є хибною та спірною.
Разом з тим, Законом України від 14 травня 2025 року № 4434-ІХ пункт 19 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України, який передбачав зупинення позовної давності, було виключено. Закон набрав чинності з 4 вересня 2025 року.
Однак, у Законі № 4434-ІХ від 14.05.2025 не визначено моменту поновлення перебігу позовної давності, що створює правову невизначеність і може призвести до неоднакового тлумачення:
Підхід 1: з 4 вересня 2025 року поновлюється перебіг зупинених в зв`язку з воєнним станом строків (позиція, заснована на принципі non-retroactivity).
Підхід 2: для вимог, заявлених з 4 вересня 2025 року, не діятиме правова норма, яка передбачала зупинення позовної давності на період воєнного стану. Відтак надалі позовна давність обчислюватиметься за загальним правилом - без врахування періоду дії воєнного стану.  Трьохмісячний перехідний період з моменту прийняття Закону № 4434-IX до моменту його набрання чинності передбачено для того, щоб позивачі мали можливість подати позови, позовна давність за якими спливає саме у зв`язку з ухваленням цього закону.
Представник наполягав на тому, що факт дорожньо-транспортної пригоди і страховий випадок у цій справі мав місце 10.09.2022 року, а позивачем вказаний позов подано до суду через систему "Електронний суд" - 16 вересня 2025 року. 
Відповідач вважає, що приватним акціонерним товариством "ПРОВАГРОІНВЕСТ" на час подання цього позову строк позовної давності - пропущено без поважних причин. 
2). Щодо правосуб`єктності позивача ПрАТ "ПРОВАГРОІНВЕСТ". 
У СК "ПРОВІДНА" була формальна можливість звернутися до суду з позовом у порядку статті 993 ЦК України з 21 жовтня 2022 року(дата страхової виплати) і до 23 березня 2023 року (дата анулювання ліцензій страховика), однак цього зроблено не було. 
Суброгація відбувається автоматично на підставі закону (ex lege), але тільки для страховиків. 
Суброгація є невід`ємною частиною страхової (фінасової) послуги. Оскільки надання фінансової послуги без ліцензії заборонено (стаття 34 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг) то і вимога, що виникла з такої «послуги» є нікчемною» - кінець цитати.
На момент звернення до суду з позовом 16.09.2025 року ПрАТ «ПРОВАГРОІНВЕСТ» не мало чинної ліцензії, виданої Регулятором, був виключений Державного реєстру фінансових установ ( що визнано самим представником позивача) , тобто він не володів і не володіє статусом страховика, а є звичайною юридичною особою, яка на сьогодні згідно наданому позивачем Витягу з ЄДРПОУ здійснює основний вид діяльності - вирощування зернових культур, бобових культур і насіння олійних культур (КВЕД 01-11), а також іншу аграрну діяльність. 
На нього з цієї причини не поширюється дія статті 993 Цивільного кодексу України та статті 108 Закону України «Про страхування». 
У позовній заяві, всупереч приписам статті 517 Цивільного кодексу України, не доведено факт належної передачі права вимоги у зобов`язанні від первісного кредитора (справжнього страхувальника) до страховика.
Водночас, згідно пункту 12.1 Розділу 12 Правил добровільного страхування наземного транспортного засобу (крім залізничного), затв. наказом голови Правління ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» від 09 вересня 2014 року №22/1, що був опублікований на веб-сайті цієї компанії, для встановлення причин, наслідків, обставин настання страхового випадку, прийняття рішення про здійснення виплати або відмову у здійсненні виплати страхового відшкодування та визначення розміру завданого збитку страхувальник (вигодонабувач, інша особа, яка має право на отримання страхового відшкодування, далі - одержувач страхового відшкодування) зобов`язаний надати Страховику відповідні документи згідно затвердженого у ньому переліку.
Позивач не надав до суду доказів про передані страхувальником ТОВ «Май-Авто» документи що об`єктивно зафіксували розмір матеріальної шкоди (пошкодження) автомобіля та особу потенційного вигодонабувача, зокрема, ОСОБА_5 , який є ймовірним володільцем застрахованого транспортного засобу автомобіля BMW X5, д.н. НОМЕР_1 , бо в якості такого зазначений у Актах огляду цього автомобіля від 12.09.2022 року та 20.09.2022 року на СТО за адресою: місто Одеса, вулиця Отамана Черпіги, 110 та в заяві-повідомленні ОСОБА_5 про страхову подію на адресу СК "ПРОВІДНА" від 12.09.2022 року.
По-перше, позивачем до суду не надано доказів щодо характеру правовідносин між страховою компанією "ПРОВІДНА", з одного боку, юридичною особою ТОВ «Май-Авто» (нова назва ТОВ «Драйв-Лізинг»), з другого боку, а також фізичними особами: ОСОБА_5 , що виступив заявником та ініціатором страхового відшкодування по страховому полісу №06/6781368/9069/21 по страховій події , що сталася 10 вересня 2022 року, вказував себе власником транспортного засобу BMW X5, д.н. НОМЕР_1 , та фізичною особою ОСОБА_6 , яка керувала у момент ДТП цим застрахованим автомобілем та вказала органам поліції номер свого полісу автострахування № 208427950, з третього боку. 
По-друге, позивач чітко не пояснив суду, від якого саме вигодонабувача (потерпілої сторони) до нього переходить право суброгації - від страхувальника по страховому полісу №06/6781368/9069/21 (договір добровільного страхування з ТОВ «Май-Авто»),  чи від страхувальника ОСОБА_6 , ймовірного страхувальника по страховому полісу № 208427950, що вказаний у План-схемі по ДТП, складеному інспектором Управління патрульної поліції Трибой Ю.М. та у "відповіді Національної поліції України" (арк.3).
По-третє, позивач не пояснив суду, чи відносяться фізичні особи ОСОБА_5 ( АДРЕСА_4 ) та ОСОБА_6 ( АДРЕСА_5 ) до так званих «третіх осіб» в розумінні положень статті 985 ЦК України, на користь яких ТОВ «Май-Авто», як надавач лізингових послуг, потенційно міг укласти як договір добровільного страхування №06/6781368/9069/2, так і договір страхування № 208427950.
По-четверте, Позивач також не долучив в якості письмового доказу копію Договору лізингу чи оренди транспортного засобу з ОСОБА_5 чи ОСОБА_6 щодо BMW X5, д.н. НОМЕР_5 . 
У актах огляду 12.09.2022 та 20.09.2022 року - вказано лише реквізити свідоцтва про реєстрацію застрахованого транспортного засобу НОМЕР_6 за ТОВ «Май Авто», та надано копію цього свідоцтва та посвідчення водія НОМЕР_7 на ім`я ОСОБА_5 . Посвідчення водія на ім`я ОСОБА_6 , яка фактично 10.09.2022 керувала цим Т/З - позивачем також не надано суду.
Водночас, без цих документів суд не матиме можливості встановити всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, зокрема, яка юридична чи фізична особа понесла матеріальні збитки внаслідок ДТП, що мало місце 10.09.2022 року та чи здійснювала СК «ПРОВІДНА» страхову виплату по страховому полісу № 208427950, який вказала водій ОСОБА_6 
П`яте, позивач не пояснив, на якій правовій підставі СК «ПРОВІДНА» здійснила страхову виплату страхувальнику ТОВ «Май-Авто» за договором добровільного страхування №06/6781368/9069/21 від 24.12.2021 року, якщо згідно п.4.1. Договору водія ОСОБА_6 не внесено до переліку осіб, допущених до керування застрахованим транспортним засобом BMW X5, д.н. НОМЕР_1 та щодо неї позивачем не надано Свідоцтва на право керування транспортними засобами, що видане сервісним центром МВС України.
Водночас, згідно пункту 5.1. Розділу 5 «Правил добровільного страхування наземного транспортного засобу(крім залізничного)», затв. Головою Правління ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» 09 вересня 2014 року №22/1 (опубліковані на веб-сторінці компанії) не вважається страховим випадком подія, що сталася, внаслідок: керування застрахованим транспортним засобом особою, яка: 1) не мала посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; 2) не мала законних підстав керувати застрахованим транспортним засобом.
До позову не долучено копії договору оренди цього транспортного засобу, чи договору його лізингу, укладеного між ТОВ «Май-Авто» та будь-якими фізичними особами.
На думку представника відповідача:
- ці питання є важливими для відповідача, оскільки, за невстановлених і незрозумілих обставин страхових правовідносин між вищевказаними трьома сторонами, виконання зобов`язання перед страхувальником ТОВ «Май-Авто», не гарантує уникнення ризику повторного звернення до відповідача ОСОБА_1 вже з боку ОСОБА_5 та/чи ОСОБА_6 щодо відшкодування матеріальної шкоди.
- позивач має доказати у яких конкретних правовідносинах, за якими страховими полісами (договорами страхування) та за участю і від яких конкретних осіб (ТОВ "Май-Авто", ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , тощо) відбулася заміна кредитора на СК "ПРОВІДНА" (ПрАТ "ПРОВАГРОІНВЕСТ") та останнім набуто прав і обов`язків за суброгацією. 
- у процесуальному відношенні позивач не доказав яким конкретно страхувальником (вигодонабувачем) і за яких обставин передано свої права для суброгації - йому як страховику;
- таким чином, ПрАТ "ПРОВАГРОІНВЕСТ" є неналежним позивачем. Вказана обставина є самостійною підставою для відмови Судом у задоволенні позову у справі №521/16346/25.
Представник позивача у відповіді на Відзив щодо позову не спростував аргумент відповідача, про те що, всупереч вимог чинного законодавства та підзаконних актів, що регулюють спірні правовідносини, позивачем в якості основного доказу щодо розміру матеріальної шкоди спричиненої 10.09.2022 року під час ДТП власнику транспортного засобу - не надано звіту, акту чи висновку професійного оцінщика майна.
На думку представника відповідача:
-долучені в якості доказів до матеріалів позову акти огляду пошкодженого транспортного засобу BMW X5, д.н. НОМЕР_1 від 12.09.2022 та 20.09.2022 року: 1) не містять матеріалів фотофіксації автомобіля; 2) їх складено від імені якогось ОСОБА_10 , однак повноваження його як оцінщика майна не підтверджено документально, Акт додаткового огляду від 20.09.2022 року ОСОБА_10 взагалі не підписано.
- позивач обмежився наданням до суду лише спірних актів огляду пошкодженого автомобіля від 12.09.2022 та 20.09.2022 року, та при цьому ним не дотримано приписів статей 7 і 12 Закону 2658-III;
- позивачем не виконано обов`язку щодо доказування належними та допустими доказами реальної фактичної вартості відновлювального ремонту застрахованого транспортного засобу автомобіля ТЗ BMW X5, д.н. НОМЕР_1 .
Згідно пункту 13.7 Розділу 13 «Правил добровільного страхування», що діяли у ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» станом на 2022 рік, вартість страхового відшкодування слід було вираховувати за алгоритмом: вартість відновлювального ремонту за вирахуванням - коефіцієнту зносу застрахованого автомобіля «БМВ» (п.7.38 Методики), який складає 70% від вартості нових запчастин, мінус франшиза, та мінус податок на додану вартість (оскільки ФОП Варданян не є платником ПДВ, а «страховик» був таким згідно ЄДРПОУ) .
Таким чином, суму матеріальної шкоди у розмірі 80 тис.грн. страховиком ПрАТ «СК «Провідна» безпідставно внесено до страхового акту № 2300385598, як таку що підлягає відшкодуванню страхувальнику ТОВ «Май-Авто».
Враховуючи, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 на момент ДТП 10.09.2022 року була застрахована за полісом №ЕР-206490886 від 26.10.2021 року в ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» і остання відшкодувала позивачу по суброгації хоч і в меншій сумі, в розмірі 59843,02 грн., але згідно із Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при цьому такий розмір не перевищує ліміт відповідальності цього страховика у сумі 130 тис. грн за шкоду заподіяну майну потерпілого, то вважається, що сплачена сума позивачем є покритою, відповідно, відсутні підстави для покладення відповідальності на винну особу (відповідача) за ст. 1194 ЦК України.
За викладених заперечень, представник відповідача просить в задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «ПРОВАГРОІНВЕСТ» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку суброгації - відмовити.

28.01.2026 року представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Оліянчук Ю.Г. звернувся до суду з заявою про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференцзв?язку з використанням власних технічних засобів (а.с.228-235), яка задоволена ухвалою суду від 29.01.2026 року (а.с.237, 238).

В судове засідання 05.02.2026 року :
-представник позивача - не прибув, надіслав заяву якою підтримав позовні вимоги та розгляд справи просив проводити у відсутність представника (а.с.74-76);
-відповідач, будучи належним чином повідомленим - не прибув. Один із надісланих йому листів за адресою фактичного місця проживання: АДРЕСА_3 , ВДРУГЕ повернувся до суду без вручення з відміткою «Адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.225-227);
-представник відповідача підтримав клопотання відповідача про залучення до участі в розгляді цієї справи третьої особи ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншурас Груп» (а.с.137-138).
Ухвалою суду від 05.02.2026 року клопотання відповідача, яке підтримано його представником - адвокатом Оліянчуком Ю.Г. - задоволено. Залучено до участі в розгляді цієї справи в якості третьої особи ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншурас Груп». Відкладено судовий розгляд на 09:00 годину 17.03.2026 року. Роз`яснено третій особі поряд і строки подання пояснень на позовну заяву (т.1 а.с.241-242), яку надіслано усім сторонам по справі. Зобов`язано представника позивача надіслати залученій третій особі копію позовної заяви з додатками (т.2 а.с.243).

16.02.2026 року представником позивача надіслано заяву на виконання ухвали суду від 05.02.2026 року в якій повідомлено про надіслання третій особі ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншурас Груп» копії позовної заяви з додатками через систему «Електронний суд» (т.1 а.с.245-248).

11.03.2026 року представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Оліянчук Ю.Г. вдруге подав до суду заяву про участь в судовому засідання в режимі ВКЗ з використанням власних технічних засобів (т.2 а.с.1-10), яка задоволена ухвалою суду від 11.03.2026 року (т.2 а.с.12), про що повідомлено сторін по справі (т.2 а.с.13).

В судове засідання 17.03.2026 року:
- представник позивача - не прибув, надіслав заяву якою підтримав позовні вимоги та розгляд справи просив проводити у відсутність представника (а.с.74-76);
- відповідач, будучи належним чином повідомленим - не прибув, причини неявки не повідомив;
- представник відповідача підтримав усі доводи, що викладені у відзиві на позовну заяву та у запереченнях на відповідь позивача на відзив на позовну заяву. Надав детальні послідовні пояснення. Просив в задоволенні позову відмовити з огляду на не належний суб`єктний склад сторін по справі, звернув увагу на анулювання ліцензії ПрАТ «СК «Провідна»; на не доведеність факту належної передачі права вимоги у зобов`язанні від первісного кредитора (справжнього страхувальника) до страховика; не доведений розмір спричинених збитків власнику пошкодженого т/з оскільки не надано звіту, акту чи висновку професійного оцінщика.
Представник відповідача також просив суд застувати строк позовної давності у разі, якщо доводів відповідача для відмови в задоволенні позову буде не достатньо.
- представник третьої особи в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим (т.1 а.с.249), причини неявки не повідомив, на позовну заяву жодним чином не відреагував.

Оцінивши усі докази зібрані в справі у їх сукупності, виходячи з обставин, встановлених під час судового розгляду справи, враховуючи норми діючого законодавства, яким врегульовані встановлені судом правовідносини, заяви сторін по справі, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав.
Судом встановлено, що 24.12.2021 року між Приватним Акціонерним Товариством «Страхова Компанія «Провідна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «МАЙ-АВТО» в особі директора Ржанова О.М. було укладено Договір страхування наземних транспортних засобів № 06/6781368/9069/21 (надалі - договір страхування). Предметом Договору є страхування транспортного засобу BMW X5, д.н. НОМЕР_1 (надалі - Застрахований ТЗ) (а.с.23). Строк дії договору з 25ю12.2021 року по 24.12.2022 року. 
10.03.2022 року (дата в рішенні суду, однак сторони не заперечували, що ДТП була 10.09.2022 року) на вулиці Миколаївська дорога, 287, міста Одеси відбулася дорожньо-транспортна пригода (надалі - ДТП) за участю ТЗ VOLKSWAGEN PASSAT, д.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 та транспортним засобом BMW X5, д.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_6 , який рухався попереду. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження (а.с.29-30).
Постановою Пересипського (до перейменування Суворовського) районного суду міста Одеси від 28.09.2022 року по справі № 523/11485/22 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винним у вчиненні ДТП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 850.00 гривень (а.с.100).
Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.
Таким чином вина ОСОБА_1 у вчиненні ДТП, що мала місце 10.03.2022 року при викладених вище обставинах - доведена. 
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено транспортний засіб BMW X5, д.н. НОМЕР_1 , який на підставі Договору добровільного страхування був застрахований у Позивача.
12.01.2025 року було змінено назву юридичної особи ПРАТ «СК «ПРОВІДНА» на ПрАТ "ПРОВАГРОІНВЕСТ" (а.с.19). 
Враховуючи наявність Договору страхування, потерпіла особа звернулася до ПрАТ «СК «Провідна» з заявою про факт настання події. 
З відповіді від НПУ вбачається інформація про учасників ДТП, яка мала місце 10.09.2022 року о 15:50 годині, місце скоєння ДТП: дорога Миколаївська, буд.287А, Суворовський район, м.Одеса. Учасники ДТП: 
- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який керував транспортним засобом марки VOLKSWAGEN PASSAT, д.н. НОМЕР_2 , індивідуальний власник, який має право керування транспортним засобом, т/з застрахований ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп»; 
- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка керувала транспортним засобом BMW X5, д.н. НОМЕР_1 , індивідуальний власник, який має право керування транспортними засобами, т/з застрахований ПрАТ «СК «Провідна» (а.с.35-38).
12.09.2022 року ОСОБА_5 від імені страхувальника юридичної особи ТОВ «Май-Авто» звернувся до СК «Провідна» з заявою №2300385598 по факту настання ДТП, якою просив виплатити страхове відшкодування у зв?язку з подією, яка має ознаки страхової, внаслідок чого було пошкоджено BMW X5, д.н. НОМЕР_1 , рік випуску 2007. Т/з знаходився під управлінням іншої особи (а.с.43-44).
Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 від 24.12.2021 року, власником транспортного засобу марки BMW X5, д.н. НОМЕР_1 , 2007 року випуску, VIN код НОМЕР_8 є ТОВ «Май-Авто» (а.с.28).

12.09.2022 року та 20.09.2022 року було проведено двічі огляд транспортного засобу марки BMW X5, д.н. НОМЕР_1 , 2007 року випуску, про що складено два Акти огляду ТЗ від 12.09.2022 року та 20.09.2022 року, власник т/з ОСОБА_11 , яким зафіксовано наявні пошкодження т/з в результаті ДТП (а.с.31-32, 33-34).
ФОП ОСОБА_7 складено рахунок-фактура №ША-00001540 від 21.09.2022 року, замовник ТОВ «Май-Авто» про вартість відновлювального ремонту транспортного засобу BMW X5, д.н. НОМЕР_1 , 2007 року випуску, який становить 158 643.40 гривень (а.с.27).

19.10.2022 року між Позивачем ПрАТ «СК «Провідна» та ТОВ «Май-Авто» в особі директора Ржанова Олексія Михайловича, що діє на підставі Статуту, було укладено договір про врегулювання страхового випадку №2300385598.
Предметом цього договору є врегулювання страхового випадку за Договором добровільного комплексного авто страхування №06/6781368/9069.21 від 25.12.2021 року за подією пошкодженого ТЗ за ризиком «ДТП», яка сталася «10.09.2022 року» за участю застрахованого транспортного засобу марки BMW X5, д.н. НОМЕР_1 , 2007 року випуску, VIN код НОМЕР_8 .
Сторони дійшли згоди, що розмір страхового відшкодування за договором по ДТП, що сталася 10.09.2022 р. за участю застрахованого транспортного засобу марки BMW X5, д.н. НОМЕР_1 складає 80 000 гривень (а.с.22).

На підставі зазначених документів ПрАТ «СК «Провідна» 20.10.2022 року складено страховий акт № 2300385598 на суму страхового відшкодування на користь ТОВ «Май-Авто» в розмірі 80 000 гривень (а.с.45-46). 
Отже, сума страхового відшкодування склала 80000 грн. 
Директор ТОВ «Май-Авто» Ржанов О.М. звернувся з заявою на ім?я ПрАТ «СК «Провідна» про перерахування виплати стразового відшкодування в розмірі 80 000.00 гривень по страховій справі №2300385598 на реквізити ФОП ОСОБА_8 (а.с.40).

Платіжним дорученням №035116 від 21.10.2022 року підтверджується сплата коштів платником ПрАТ «СК «Провідна» в розмірі 80 000.00 гривень отримувачу ОСОБА_8 в рахунок оплати страхового відшкодування для ТОВ «Май-Авто» (а.с.25).
ОСОБА_8 згідно Витягу з реєстру платників податку є фізичною особою підприємцем, вид діяльності: технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів (код згідно КВЕД 45720. Адреса суб?єкта господарювання: АДРЕСА_2 (а.с.41, 42).

Згідно страхового полісу ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» № ЕР-206490886 обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів забезпечено страхування транспортного засобу марки VOLKSWAGEN PASSAT, д.н. НОМЕР_2 , власник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Строк дії договору 26.10.2021 року 26.10.2022 року. Страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну становить 130 000.00 гривень (а.с.26). 

ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» листом від 29.12.2022 року повідомила про прийняте рішення директора ТОВ «Віндексгруп» (представнику ПрАТ «СК «Провідна») за результатами розгляду матеріалів Претензії № 2300385598 від 09 грудня 2022р., стосовно дородньо-транспортної пригоди, яка сталася 10 вересня 2022р. за участю автомобіля BMW Х5, д.р.н. НОМЕР_9 , а також автомобіля Volkswagen Passat д.р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , а саме: 
Цивільно - правова відповідальність ОСОБА_1 застрахована ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» згідно Полісу обов`язкового стахування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ЕР-206490886 (далі - Поліс).
Франшиза, згідно Полісу, становить 0,00 грн.
Розрахунок суми страхового відшкодування в порядку регресу: 59 843,02 грн.
Додатково повідомили розрахунок суми страхового відшкодування.
Визначення та оцінка реального розміру збитків проводилась на підставі наданого рахунку № ША-00001540 від 21 вересня 2022р., ФОП ОСОБА_7 , з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, який було розраховано згідно п. 7.38 «Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів» представником ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП», оскільки строк експлуатації автомобіля BMW Х5 д.р.н. НОМЕР_9 , перевищує 7 років.
Відповідно до Рахунку № ША-00001540 від 21 вересня 2022р., ФОП ОСОБА_7 , вартість складових, що підлягають заміні - 141 143,40 грн., вартість матеріалів та робіт - 17 500,00 грн. Коефіцієнт фізичного зносу, що розраховано представником ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» - 0,70.
З урахуванням коефіцієнту фізичного зносу (0,70) на складові, що підлягають заміні розмір матеріального збитку становить - 59 843,02 грн.
Належна сума страхового відшкодування в порядку регресу 59 843,02 грн. (П`ятдесят дев`ять тисяч вісімсот сорок три гривні дві копійки) буде перерахована згідно Претензії на реквізити ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» в АТ «ПРАВЕКС БАНК» (а.с.101, 102 зворотна сторінка).

29.12.2022 року ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» здійснило розрахунок суми страхового відшкодування до справи №220000662636 на підставі рахунку ША-00001540 від 21.09.2022, ФОП ОСОБА_7 , претензія №2300385598 від 09.12.2022 ПрАТ «СК «Провідна», згідно якого страхова сума відшкодування становить 59 843.02 гривень (а.с.102).

Відповідно до бухгалтерської довідки ПрАТ «Провагроінвест» від 18.08.2025 року за вих.№22-19/1518 станом на 17 серпня 2025 року регресні платежі по справі 2300385598 на рахунок Товариства надійшли 29.12.2022 року в розмірі 59 843.02 гривень від ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» (а.с.21).

15.09.2025 року на адресу постійного місця проживання відповідача ОСОБА_1 було надіслано позовну заяву з додатками (а.с.47).

Мотиви суду:
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (частини перша та друга статті 5 ЦПК України).
Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).
У частинах першій та третій статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.
Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України "Про страхування").
За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).
Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (стаття 980 ЦК України).
Договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору (стаття 16 Закону України «Про страхування»).
Тлумачення статті 629 ЦК України свідчить, що в ній закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Не виконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: (1) розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; (2) розірванні договору в судовому порядку; (3) відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; (4) припинення зобов`язання на підставах, що містяться в главі 50 ЦК України; (5) недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду).
Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.
У статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.
Майнова шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга статті 1187 ЦК України).
У статті 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Згідно із статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки (стаття 993 ЦК України).
У разі наявності юридичних фактів, передбачених статтею 993 ЦК України, відбувається перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика (суброгація). Нового зобов`язання із відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: від потерпілого (страхувальника) переходить страховику право вимоги до особи, відповідальної за завдання шкоди. Страховик внаслідок виконання обов`язку винної особи (боржника) перед потерпілим (кредитором), набуває права кредитора в частині фактичних витрат. При цьому деліктне зобов`язання не припиняться, але відбувається заміна сторони у цьому зобов`язанні (заміна кредитора) - замість потерпілої особи прав кредитора набуває страховик. Вживання терміну «перехід» означає, що право вимоги існувало раніше та продовжує існувати, але переходить від однієї особи до іншої, відповідно - від потерпілої особи у деліктному зобов`язанні до страховика.
Стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини.
У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.
Подібні за змістом правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18).
Ураховуючи викладене, під час суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає, відбувається заміна кредитора: потерпілий, яким є страхувальник або вигодонабувач, передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди.
Натомість регрес - це право особи, яка здійснила відшкодування шкоди, заподіяної не її діями, звернутися з вимогою про повернення виплаченого до боржника, з вини якого заподіяно шкоду. Регрес характеризується тим, що правовідношення, за яким особа здійснила відшкодування, припинилося, у зв`язку з чим виникло нове правовідношення, пов`язане саме з регресною вимогою.
Суброгація допускається у договорах майнового страхування, правовою підставою її застосування є стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування». Право регресу регулюється частиною першою статті 1191 ЦК України.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_1 на час настання страхового випадку була застрахована, та обов`язок відшкодувати шкоду покладався на його страховика - третю особу Приватне акціонерне товариство «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» (а.с.26, 67).
Таким чином, відповідно до статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» до ПАТ «Провагроінвест», після виплати страхового відшкодування за договором майнового страхування у межах фактичних витрат перейшло право вимоги до особи, відповідальної за шкоду, а саме до Приватного акціонерного товариства «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», яка є страховиком відповідальності за завдану шкоду транспортним засобом VOLKSWAGEN PASSAT, д.н. НОМЕР_2 , власник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно страхового полісу ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» № ЕР-206490886 обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів забезпечено страхування транспортного засобу марки VOLKSWAGEN PASSAT, д.н. НОМЕР_2 , власник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Строк дії договору 26.10.2021 року 26.10.2022 року. Страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну становить 130 000.00 гривень (а.с.26). 
29.12.2022 року ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» здійснило розрахунок суми страхового відшкодування до справи №220000662636 на підставі рахунку ША-00001540 від 21.09.2022, ФОП ОСОБА_7 , претензія №2300385598 від 09.12.2022 ПрАТ «СК «Провідна», згідно якого страхова сума відшкодування становить 59 843.02 гривень (а.с.102).
Зазначене також підтверджується листом ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» листом від 29.12.2022 року (а.с.101, 102 зворотна сторінка) та бухгалтерською довідкою ПрАТ «Провагроінвест» від 18.08.2025 року за вих.№22-19/1518 станом на 17 серпня 2025 року регресні платежі по справі 2300385598 на рахунок Товариства надійшли 29.12.2022 року в розмірі 59 843.02 гривень від ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» (а.с.21).

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Враховуючи, що розмір витрат Позивача на виплату страхового відшкодування складає 80000 гривень, при цьому Страховиком Відповідача ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» за полісом покрито лише частину шкоди на суму 59843,02 гривень, то залишок шкоди, що підлягає стягненню з відповідача, складає: 80 000.00 грн. - 59 843,02 грн.= 20156,98 грн. 
Таким чином, позовні вимоги позивача ПАТ «Провагроінвест» є обґрунтованими та доведеними.

Щодо заперечень відповідача.
Щодо анулювання ліцензії Позивача. 
Представник відповідача стверджує, що 23.03.2023 року Правління НБУ прийняло рішення «Про анулювання Приватному акціонерному товариству «Страхова компанія «Провідна» ліцензій на провадження діяльності з надання фінансових послуг», яке набрало чинності з 24.03.2023 року. 
З огляду на вказане рішення ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» з 24.03.2023 року втратило право: 1) укладати договори (продовжувати строк діючих договорів) страхування; 2) укладати договори (вносити зміни до діючих договорів) страхування, які призводять до збільшення зобов`язань ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» перед клієнтами, включаючи договори перестрахування. 
Зазначена інформація була оприлюднена на офіційному сайті ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» та Національного банку України. 
Разом з цим, анулювання НБУ ліцензії ПРАТ «СК «ПРОВІДНА» призвело до неможливості укладення нових договорів страхування. 
Незважаючи на прийняте НБУ рішення, ПРАТ «ПРОВАГРОІНВЕСТ» (попереднє найменування ПрАТ «СК «ПРОВІДНА») виконувало свої зобов`язання за діючими договорами страхування до закінчення строку їх дії. 
ПРАТ СК «ПРОВІДНА» виконало своє зобов`язання за діючим договором страхування № 06/6781368/9069/21 по страховому випадку, який відбувся 10.03.2022 року в м. Одеса за участю Застрахованого ТЗ BMW X5, д.н. НОМЕР_1 та ТЗ VOLKSWAGEN PASSAT, д.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , ще до анулювання ліцензії, виплатило потерпілому страхове відшкодування за завдану шкоду та має право звернутися до Відповідача з позовом в порядку суброгації. 
Скасування ліцензії ПрАТ СК «ПРОВІДНА» на здійснення певних видів господарської діяльності лише позбавляє товариство правових підстав для укладення певного роду договорів (а саме договорів страхування), проте не є перешкодою для реалізації права на звернення до суду з позовом в порядку регресу за раніше укладеними договорами страхування за наявності на те підстав. 
При цьому реалізація набутого права вимоги не є одним із видів чи частиною його страхової діяльності, а тому юридично значимі дії щодо звернення з вимогою не потребують наявності відповідної ліцензії. 
Позивач не позбавлений права здійснювати господарську діяльність, а також не позбавлений права на відшкодування фактичних витрат, які були виплачені потерпілому за договором страхування. 
А відтак доводи відповідача в цій частині є безпідставними.

Щодо доводів відповідача про відсутність звіту, акту чи висновку професійного оцінщика майна щодо спричинених збитків в результаті ДТП.
Сторони договору добровільного страхування транспортного засобу не зазначили обов`язкове проведення незалежної оцінки ТЗ. 
До того ж, Закон України «Про страхування», як спеціальний закон, який регулює правовідносини з добровільного страхування, не покладає на страхувальника або страховика такого обов`язку. 
Згідно з частиною 5 статті 4 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» діяльність страховиків та Моторного (транспортного) страхового бюро України, пов`язана з визначенням розміру страхової (регламентної) виплати, здійснюється відповідно до Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у визначеному цим Законом порядку щодо методичного регулювання оцінки майна. Дія інших положень цього Закону не поширюється на страховиків та Моторне (транспортне) страхове бюро України. 
Відповідно до правової позиції викладеної у постанові Верховного Суду України від 15.04.2015 у справі № 3-50гс15: "Звіт про оцінку транспортного засобу є лише попереднім оціночним документом, в якому зазначається про можливу, але не кінцеву суму, що витрачена на відновлення транспортного засобу, а реальним підтвердженням виплати суми страхового відшкодування страхувальнику, є платіжний документ про здійснення такої виплати ". 
На підтвердження позовних вимог позивач надав суду договір страхування, заяву страхувальника, акт огляду ТЗ від 12.09.2022 року, акт додаткового огляду від 20.09.2022 року, рахунок-фактуру СТО на оплату ремонту № ША-00001540 від 21.09.2022 року, договір про врегулювання страхового випадку, страховий акт, а також платіжне доручення № 035116 від 21.10.2022 року. 
Вказані документи підтверджують фактичні витрати Позивача та не суперечать умовам договору та Закону України «Про страхування». 
Відповідно абзацу другого пункту 36.2 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 1 липня 2004 року № 1961-IV страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. 
Тому, рахунок-фактура ФОП ОСОБА_7 на оплату ремонту № ША-00001540 від 21.09.2022 року є належним засобом доказування при визначенні розміру матеріального збитку при настанні страхового випадку та Позивач не мав обов`язку здійснювати експертну оцінку збитку. 
Окрім того, Страховик винуватця (ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП») здійснив виплату з урахуванням зносу на підставі даного рахунку та не ставив його під сумнів, що відповідає нормам цивільного законодавства, зокрема статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування», які унормовують правовідносини між страховиком, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, і особою, відповідальною за заподіяний збиток.

Безпідставними є доводи відповідача про наявність підстав для застосування позовної давності.
Так, відповідно до статті 257 ЦК України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалість у три роки. За змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Тобто обмежене строком давності право на позов у матеріальному розумінні означає право позивача на судовий захист протягом певного часу, поза межами якого цей захист, за загальним правилом, є неможливим.
Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина четверта статті 267 ЦК України).
Разом із цим, відповідно до пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.
Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" установлено з 12 березня до 03 квітня 2020 року на усій території України карантин. Надалі дію карантину неодноразово було продовжено та постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року № 651 карантин відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року на всій території України, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.
Отже, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), позовна давність була продовжена з 02 квітня 2020 року до 30 червня 2023 року.
Поряд з цим Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" було введено воєнний стан в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. Надалі строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався Указами Президента України, цей стан триває до теперішнього часу.
Законом України від 15 березня 2022 року № 2120-ІХ "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану" (далі - Закон № 2120-ІХ) розділ "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України доповнено пунктом 19, згідно з яким у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії.
Закон № 2102-IX набрав чинності 17 березня 2022 року.
Надалі Законом України від 08 листопада 2023 року № 3450-ІХ "Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо вдосконалення порядку відкриття та оформлення спадщини" (далі - Закон № 3450-ІХ) пункт 19 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України викладено в новій редакції, відповідно до якої у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні", перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.
Закон № 3450-ІХ набрав чинності 30 січня 2024 року.
Таким чином, в умовах дії воєнного стану строк звернення до суду (позовна давність) було продовжено від початку воєнного стану до 29 січня 2024 року, а після 30 січня 2024 року перебіг такого строку зупинився.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 02 липня 2025 року у справі № 903/602/24 (провадження № 12-19гс25) зазначила, що у разі якщо позовна давність не спливла станом на 02 квітня 2020 року, то цей строк звернення до суду спочатку було продовжено (до 30 червня 2023 року - на строк дії карантину, а надалі до 29 січня 2024 року - на строк дії воєнного стану), а з 30 січня 2024 року перебіг строку звернення до суду зупинився на строк дії воєнного стану.
Законом України № 4434-ІХ від 14.05.2025 року пункт 19 "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України було виключено. Вказаний Закон набрав чинності з 04 вересня 2025 року.
Таким чином, оскільки в цій справі ПрАТ «Провагроінвест» звернувся з позовом до суду 16.09.2025 року підстави для застосування позовної давності відсутні, оскільки позивач звернувся з позовом у межах позовної давності.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст. 81 ч.ч.1, 5, 6 ЦПК України). 
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. 
Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. 
Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. 
Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. 
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. 
Відповідно до частини першої статті 58 ЦПК належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. 
Згідно з частиною другою статті 59 ЦПК обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. 
Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом (ч.ч. 5, 7 ст. 81 ЦПК України). 
Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. 
Згідно ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. 

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, оцінивши зібрані у справі докази, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Провагроінвест» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп»» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (в порядку суброгації).

Щодо судових витрат:
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Положеннями ч.ч.1,2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:
1) у разі задоволення позову - на відповідача;
2) у разі відмови в позові - на позивача;
Позивачем за подання позовної заяви сплачено судовий збір в розмірі 2422.00 гривень (а.с.4), який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст.2, 4, 10, 12, 13, 76-83, 89, 95,133, 141, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 354, 355 ЦПК України суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Провагроінвест» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп»» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (в порядку суброгації) - задовольнити.
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_12 виданий Болградським РВ УМВС України в Одеській області від 13.12.2006 року, РОНКПП НОМЕР_13 
на користь Приватного акціонерного товариства «Провагроінвест»: пр-т Повітряних Сил, буд.25, м.Київ, 03049, ЄДРПОУ 23510137, п/р НОМЕР_14 , банк АТ «Правекс Банк», МФО 380838, 
-20156.98 гривень (двадцять тисяч сто п`ятдесят шість гривень дев`яносто вісім копійок) матеріальної шкоди в порядку суброгації;
-2422.40 гривень (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні сорок копійок) судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення виготовлено 18.03.2026 року.

Інформація про сторін:
Позивач Приватне акціонерне товариство «ПРОВАГРОІНВЕСТ»: 03049, Київська область, м. Київ, просп. Повітряних Сил, 25, ел. пошта: ІНФОРМАЦІЯ_3, тел. НОМЕР_15         
Представник позивача Місюкевич Катерина Володимирівна: вул. Кіото, 25, оф.203, м. Київ, Київська обл. 02156,  ел. пошта: ІНФОРМАЦІЯ_3 , тел. НОМЕР_15    

Відповідач   ОСОБА_1 :    АДРЕСА_1 ;  АДРЕСА_6 , тел. НОМЕР_16 , НОМЕР_17 

Представник відповідача Оліянчук Юрій Григорович :  АДРЕСА_7 , ел.пошта: ІНФОРМАЦІЯ_4 

Третя особа на стороні відповідача Приватне акціонерне товариство "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншурас Груп": вул.Глибочицька, буд.44, м.Київ, 04050, ел.пошта: reception@kniazha.ua
тел: +380 44 207 72 72

Суддя            С.В.Кодінцева