Справа №348/2666/25
Провадження № 2/348/197/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
ЗАОЧНЕ

17 березня 2026 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області у складі:
головуючого судді Гундяка Т.Д.,
секретар судового засідання Дмитрук С.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами, 
в с т а н о в и в:
ТОВ «Коллект Центр» звернулося з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами.
Позов обґрунтований тим, що 13.04.2021 між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ОСОБА_1 укладено договори №2110349797525, № 2110350253085, № 2110352134922.
Згідно договору № 2110349797525 товариство зобов`язалося надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети, на суму, яка зазначається та погоджується сторонами в заяві-анкеті, та становить 5 900 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов цього договору, його додатків та правил.
Відповідно до договору № 2110350253085 товариство зобов`язалося надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети, на суму, яка зазначається та погоджується сторонами в заяві-анкеті, та становить 4 200 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов цього договору, його додатків та правил.
Згідно договору № 2110352134922 товариство зобов`язалося надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети, на суму, яка зазначається та погоджується сторонами в заяві-анкеті, та становить 1 900 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов цього договору, його додатків та правил.
Відповідно до умов договорів граничний строк кредитування (строк дії кредитного договору): 1 рік. Проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожний день користування, протягом фактичного строку користування кредитом починаючи з першого дня перерахування суми кредиту у наступному розмірі: а) 2% за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту; б) починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,64% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.а); в) починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,38% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.6); г) починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,65% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.в). д) тип процентної ставки – фіксована. На виконання умов укладених договорів позикодавцем перераховано грошові кошти на рахунок позичальника.
Згідно умов договорів позичальник несе певну відповідальність, а саме, що у разі порушення позичальником своїх зобов`язань щодо погашення/оплати суми кредиту та/або процентів за користування ним, товариство має право нараховувати позичальнику пеню у розмірі 1% (один відсоток) від неповернутої частини суми кредиту та/або процентів за користування ним за кожний день прострочення повернення (перевищення строку повернення) заборгованості з урахуванням наступних обмежень: у разі, якщо сума, одержана за договором, не перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, встановленої на день укладення договору - сукупна сума неустойки (штраф, пеня) та інших платежів, що підлягають сплаті позичальником за порушення виконання його зобов`язань не може перевищувати розміру подвійної суми, одержаної позичальником за договором; у разі, якщо сума, одержана за договором, перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, встановленої на день укладення кредитного договору - пеня за невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, та не може бути більшою за 15 відсотків суми простроченого платежу. Сукупна сума неустойки (штраф, пеня), нарахована за порушення зобов`язань позичальником на підставі договору не може перевищувати половини суми, одержаної позичальником за цим договором.
На виконання умов укладених договорів позикодавцем перераховано грошові кошти на рахунок позичальника.
ТОВ «Коллект Центр» наділено правом вимоги за договорами до відповідача, оскільки 01.12.2021 було укладено договір №1-12 відповідно до якого ТОВ «Служба миттєвого кредитування» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договорами №2110349797525, № 2110350253085, № 2110352134922 та 10.01.2023 було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договорами №2110349797525, № 2110350253085, № 2110352134922.
Заборгованість відповідачем за договорами не погашається, проценти за користування кредитними коштами не сплачується, у зв`язку з чим у відповідача обліковується прострочена заборгованість 
Загальний розмір заборгованості за кредитним договором №2110349797525 від 13.04.2021, на день формування позовної заяви, становить 106 206,49 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту) – 5 900,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги – 100 306,49 грн. 
Загальний розмір заборгованості за кредитним договором № 2110350253085 від 13.04.2021, станом на день формування позовної заяви, становить 75 604,62 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту) – 4 200,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги – 71 404,62 грн.
Загальний розмір заборгованості за кредитним договором № 2110352134922 від 13.04.2021 станом на день формування позовної заяви, становить 34 202,09 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту) – 1 900,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги – 32 302,09 грн. 
Посилаючись на викладене та те, що відповідач, не виконуючи свої зобов`язання за договорами, порушив норми ЦК України та умови договорів, а також враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності позивач просив стягнути з  ОСОБА_1 на свою користь заборгованість в загальному розмірі 161 011,63 грн, а саме: за кредитним договором №2110349797525 в загальному розмірі 74 076,86 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту) – 5 900,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги – 68 176,86 грн, за кредитним договором № 2110350253085 52 732,68 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту) – 4 200,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги – 48 532,68 грн та за кредитним договором № 2110352134922 34 202,09 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту) – 1 900,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги – 32 302,09 грн. 
Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області Грещука Р.П. від 24.10.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання.
Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 24.12.2025 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.
19.02.2026 Вищою радою правосуддя ухвалено рішення про звільнення ОСОБА_2 з посади судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області у зв`язку з поданням заяви про відставку.
Протоколом повторного автоматизованого розподілу від 24.02.2026 справу передано в провадження судді Гундяку Т.Д. 
Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 24.02.2026 позовну заяву прийнято до розгляду та призначено до судового розгляду.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, вказав, що проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, відзив на позовну заяву не подала, повідомлена судом про дату час та місце розгляду справи шляхом направлення на адресу її місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку, ухвали про відкриття провадження у справі та судових повісток. Конверт з відправленням до суду повернуто до суду, згідно довідки підприємства поштового зв`язку причина невручення: «адресат відсутній за вказаною адресою». Повторно направлена судова повістка з штриховим ідентифікатором R067109854112 вручена відповідачу, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.
Будь-яких клопотань чи заяв від відповідача до суду не надходило.
Також виклик відповідача у справі у судове засідання здійснено через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України.
Згідно ч. 5 ст. 259, ч. 1 ст. 281 ЦПК України судом із занесенням до протоколу судового засідання постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст. 280, 281 ЦПК України.
Враховуючи те, що сторони в судове засідання не з`явились, суд, керуючись ч. 2 ст. 247 ЦПК України, розглянув справу без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, встановив наступні обставини та визначив відповідно до них правовідносини, що виникли між сторонами.
Судом встановлено, що між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та відповідачем 13.04.2021 було укладено договори про надання фінансових послуг №2110349797525, № 2110350253085, № 2110352134922.
За договором №2110349797525 товариство зобов`язується надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети, на суму, яка зазначається та погоджується сторонами в заяві-анкеті, та становить 5 900 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов цього договору, його додатків та правил.
Договір підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором – R4.
Орієнтовний строк повернення кредиту – 16 днів з моменту отримання кредиту. У разі сплати всіх нарахованих на дату такої сплати процентів, орієнтовний строк повернення кредиту перераховується та становить 16 днів з моменту сплати всіх нарахованих процентів (п. 1.3.). 
Нараховані проценти підлягають обов`язковій сплаті на 12 день з моменту отримання кредиту, в сумі, що нарахована за фактичний строк користування кредитом на дату сплати. В разі, якщо сума кредиту лишається неповернутою після орієнтовного строку повернення кредиту, проценти підлягають обов`язковій сплаті кожні 16 днів у сумі, нарахованій за фактичний строк користування кредитом (п. 1.4.1.-1.4.2.).
Відповідно до п. 1.10. договору позичальник сплачує товариству комісію, пов`язану з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі за його юридичне оформлення, у розмірі 826 грн. Комісія не нараховується та не підлягає стягненню з позичальника у разі, якщо позичальник повертає суму кредиту та сплачує нараховані проценти у термін (день, дату), зазначений у договорі. Крім того, товариство має право не нараховувати або зменшити розмір комісії на свій розсуд.
Реальна річна процентна ставка дорівнює загальній вартості кредиту та складає: при нарахуванні відсотків згідно п.п. 1.4.а) договору 730 відсотків річних (або 732 відсотків річних, якщо на період користування кредитом припадає високосний рік); при нарахуванні відсотків згідно п.л. 1.4. 6) договору 1 302,36 відсотків річних (або 1 306 відсотків річних, якщо на період користування кредитом припадає високосний рік); при нарахуванні відсотків згідно п.п. 1,4. в) договору 1 711,7 відсотків річних (або 1 769,68 відсотків річних, якщо на період користування кредитом припадає високосний рік); при нарахуванні відсотків згідно п.п. 1.4. г) договору 2 735,45 відсотків річних (або 2 743,05 відсотків річних, якщо на період користування кредитом припадає високосний рік) (п. 4.2.).
За договором № 2110350253085 товариство зобов`язується надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети, на суму, яка зазначається та погоджується сторонами в заяві-анкеті, та становить 4 200 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов цього договору, його додатків та правил.
Договір підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором – G2.
Орієнтовний строк повернення кредиту – 16 днів з моменту отримання кредиту. У разі сплати всіх нарахованих на дату такої сплати процентів, орієнтовний строк повернення кредиту перераховується та становить 16 днів з моменту сплати всіх нарахованих процентів (п. 1.3.). 
Нараховані проценти підлягають обов`язковій сплаті на 16 день з моменту отримання кредиту, в сумі, що нарахована за фактичний строк користування кредитом на дату сплати. В разі, якщо сума кредиту лишається неповернутою після орієнтовного строку повернення кредиту, проценти підлягають обов`язковій сплаті кожні 16 днів у сумі, нарахованій за фактичний строк користування кредитом (п. 1.4.1.-1.4.2.).
Відповідно до п. 1.10. договору позичальник сплачує товариству комісію, пов`язану з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі за його юридичне оформлення, у розмірі 588 грн. Комісія не нараховується та не підлягає стягненню з позичальника у разі, якщо позичальник повертає суму кредиту та сплачує нараховані проценти у термін (день, дату), зазначений у договорі. Крім того, товариство має право не нараховувати або зменшити розмір комісії на свій розсуд.
Реальна річна процентна ставка дорівнює загальній вартості кредиту та складає: при нарахуванні відсотків згідно п.п. 1.4.а) договору 730 відсотків річних (або 732 відсотків річних, якщо на період користування кредитом припадає високосний рік); при нарахуванні відсотків згідно п.л. 1.4. 6) договору 1 302,36 відсотків річних (або 1 306 відсотків річних, якщо на період користування кредитом припадає високосний рік); при нарахуванні відсотків згідно п.п. 1,4. в) договору 1 711,7 відсотків річних (або 1 769,68 відсотків річних, якщо на період користування кредитом припадає високосний рік); при нарахуванні відсотків згідно п.п. 1.4. г) договору 2 735,45 відсотків річних (або 2 743,05 відсотків річних, якщо на період користування кредитом припадає високосний рік) (п. 4.2.).
За договором № 2110352134922 товариство зобов`язується надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети, на суму, яка зазначається та погоджується сторонами в заяві-анкеті, та становить 1 900 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов цього договору, його додатків та правил.
Договір підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором – D5.
Орієнтовний строк повернення кредиту – 16 днів з моменту отримання кредиту. У разі сплати всіх нарахованих на дату такої сплати процентів, орієнтовний строк повернення кредиту перераховується та становить 16 днів з моменту сплати всіх нарахованих процентів (п. 1.3.). 
Нараховані проценти підлягають обов`язковій сплаті на 16 день з моменту отримання кредиту, в сумі, що нарахована за фактичний строк користування кредитом на дату сплати. В разі, якщо сума кредиту лишається неповернутою після орієнтовного строку повернення кредиту, проценти підлягають обов`язковій сплаті кожні 16 днів у сумі, нарахованій за фактичний строк користування кредитом (п. 1.4.1.-1.4.2.).
Відповідно до п. 1.10. договору позичальник сплачує товариству комісію, пов`язану з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі за його юридичне оформлення, у розмірі 76 грн. Комісія не нараховується та не підлягає стягненню з позичальника у разі, якщо позичальник повертає суму кредиту та сплачує нараховані проценти у термін (день, дату), зазначений у договорі. Крім того, товариство має право не нараховувати або зменшити розмір комісії на свій розсуд.
Реальна річна процентна ставка дорівнює загальній вартості кредиту та складає: при нарахуванні відсотків згідно п.п. 1.4.а) договору 730 відсотків річних (або 732 відсотків річних, якщо на період користування кредитом припадає високосний рік); при нарахуванні відсотків згідно п.л. 1.4. 6) договору 1 302,36 відсотків річних (або 1 306 відсотків річних, якщо на період користування кредитом припадає високосний рік); при нарахуванні відсотків згідно п.п. 1,4. в) договору 1 711,7 відсотків річних (або 1 769,68 відсотків річних, якщо на період користування кредитом припадає високосний рік); при нарахуванні відсотків згідно п.п. 1.4. г) договору 2 735,45 відсотків річних (або 2 743,05 відсотків річних, якщо на період користування кредитом припадає високосний рік) (п. 4.2.).
Згідно п. 1.2. договорів кредит надається на строк, зазначений у заяві–анкеті та графіку платежів, який є додатком до цього договору та є невід`ємною його частиною.
Відповідно до п. 1.4 договорів проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожний день користування, протягом фактичного строку користування кредитом починаючи з першого дня перерахування суми кредиту у наступному розмірі: а) 2% за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту; б) починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,64% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.а); в) починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,38% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.6); г) починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,65% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.в). д) тип процентної ставки фіксована.
Граничний строк кредитування (строк дії кредитних договорів): 1 рік (п. 1.9.).
Згідно п. 2.1.1.2. договорів товариство має право у разі затримання позичальником сплати частини кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць – вимагати повернення кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі. 
Відповідно до п. 2.1.1.11. договорів товариство має право здійснити автоматичне продовження строку дії кредитного договору на наступний термін за умови сплати позичальником (або за умови договірного списання) нарахованих за договором відсотків без оформлення/підписання будь-яких додаткових угод, звернень, тощо.
Згідно п. 3.3. договорів у разі порушення позичальником своїх зобов`язань щодо погашення/оплати суми кредиту та/або процентів за користування ним, товариство має право нараховувати позичальнику пеню у розмірі 1 % від неповернутої частини суми кредиту та/або процентів за користування ним за кожний день прострочення повернення (перевищення строку повернення) заборгованості з урахуванням наступних обмежень: у разі, якщо сума, одержана за договором, не перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, встановленої на день укладення кредитного договору - сукупна сума неустойки (штраф, пеня) та інших платежів, що підлягають сплаті позичальником за порушення виконання його зобов`язань не може перевищувати розміру подвійної суми, одержаної позичальником за договором (п. 3.3.1); у разі, якщо сума, одержана за договором, перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, встановленої на день укладення кредитного договору - пеня за невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, та не може бути більшою за 15 відсотків суми простроченого платежу. Сукупна сума неустойки (штраф, пеня), нарахована за порушення зобов`язань позичальником на підставі договору не може перевищувати половини суми, одержаної позичальником за цим договором (п.3.3.2.).
Закінчення строку дії договорів не звільняє сторони від відповідальності за порушення його умов, яке мало місце під час дії договорів (п. 3.5.).
Відповідно до п. 3.8. договорів сторони дійшли згоди, що строки позовної давності щодо стягнення неустойки закінчуються разом зі строками позовної давності за основним зобов`язанням з урахуванням умов п. 4.10. договору.
Згідно графіка платежів за договором № 2110349797525 від 13.04.2021 кількість днів у розрахунковому періоді – 16, чиста сума кредиту/сума платежу за розрахунковий період – 7 788 грн, з яких сума кредиту за договором – 5 900 грн, проценти за користування кредитом – 1 888 грн за період з 13.04.2021 по 28.04.2021, загальна вартість кредиту – 7 788 грн. 
Відповідно до графіка платежів за договором № 2110350253085 від 13.04.2021 кількість днів у розрахунковому періоді – 16, чиста сума кредиту/сума платежу за розрахунковий період – 5 544 грн, з яких сума кредиту за договором – 4 200 грн, проценти за користування кредитом – 1 344 грн за період з 13.04.2021 по 28.04.2021, загальна вартість кредиту – 5 544 грн. 
Згідно графіка платежів за договором № 2110352134922 від 13.04.2021 кількість днів у розрахунковому періоді – 16, чиста сума кредиту/сума платежу за розрахунковий період – 2 508 грн, з яких сума кредиту за договором – 1 900 грн, проценти за користування кредитом – 608 грн за період з 13.04.2021 по 28.04.2021, загальна вартість кредиту – 2 508 грн.
В анкетах - заявах на отримання кредитів, що є додатками № 1 до кредитних договорів та невід`ємними їх частинами, відповідач підтвердила, що вона ознайомлена з примірним (типовим) кредитним договором та усіма його додатками, включаючи Правила надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «Служба миттєвого кредитування», що розміщені на офіційному сайті www.bistrozaim.ua, виявила бажання отримати кредит на особисті потереби у розмірі 5 900 грн, 4 200 грн та 1 900 грн відповідно. Орієнтовний строк повернення кредитів у заявах теж визначено 16 днів з моменту отримання кредиту. Крім того, у таких вказано номер карткового рахунку позичальника: НОМЕР_1 .
Також у анкетах - заявах зазначено, що нараховані проценти підлягають обов`язковій сплаті відповідно на 16 день з моменту отримання кредиту. Строком на 365 днів з правом повернення достроково та зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти.
Позивачем було долучено паспорти споживчого кредиту за договорами, відповідно до яких відповідач підтверджує отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних нею умов кредитування та правила надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «Служба миттєвого кредитування». 
ТОВ «Фінансова компанія «Вей фор пей» листами від 02.09.2025 та 04.12.2024 підтверджує, що було здійснено наступні перекази грошових коштів: у сумі 5 900 грн 13.04.2021 о 16:59:54 на номер карти НОМЕР_1 , за договором №2110349797525; у сумі 4 200 грн 13.04.2021 о 16:59:24 на номер карти НОМЕР_1 , за договором №2110350253085; у сумі 1 900 грн 13.04.2021 о 17:29:40 на номер карти НОМЕР_1 , за договором №2110352134922.
Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 2110349797525 від 13.04.2021 ТОВ «Служба миттєвого кредитування» загальна сума заборгованості 46 020 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 5 900 грн, заборгованість за відсотками –40 120 грн.
Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 2110350253085 від 13.04.2021 ТОВ «Служба миттєвого кредитування» загальна сума заборгованості 32 760 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту – 4 200 грн, заборгованість за відсотками –28 560 грн. 
Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 2110352134922 від 13.04.2021 ТОВ «Служба миттєвого кредитування» загальна сума заборгованості 14 820 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту – 1 900 грн, заборгованість за відсотками – 12 920 грн. 
Між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТОВ «Вердикт Капітал» 01.12.2021 було укладено договір факторингу №1-12, відповідно до умов якого ТОВ «Служба миттєвого кредитування» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до боржників.
Згідно п. 1. договору факторингу право вимоги – право грошової вимоги клієнта до боржників щодо погашення заборгованості, строк якої настав. 
Відповідно до п. 2.3. договору факторингу з дати відступлення прав вимоги фактор має право здійснювати нарахування за договорами фінансових послуг за умови дотримання чинного законодавства.
Згідно п. 2.5. фактор має право здійснити наступне відступлення прав вимоги будь-якій третій особі.
Відповідно до витягів з додатку № 3 до договору факторингу № 1-12 від 01.12.2021 ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги заборгованості до ОСОБА_1 за договорами від 13.04.2021: № 2110349797525 на суму 46 020 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 5 900 грн, заборгованість за відсотками –40 120 грн; № 2110350253085 у сумі 32 760 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту – 4 200 грн, заборгованість за відсотками –28 560 грн; № 2110352134922 на суму 14 820 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту – 1 900 грн, заборгованість за відсотками – 12 920 грн. 
Згідно розрахунку заборгованості ТОВ «Вердикт Капітал» за кредитним договором № 2110349797525 станом на 10.01.2023 заборгованість відповідача становить 106 206,49 грн з яких: заборгованість за основною сумою кредиту – 5 900 грн, заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги – 40 120 грн, нараховані відсотки за кредитним договором – 60 186,49 грн, дата початку нарахування: 01.12.2021; дата кінця нарахування 12.04.2022 (включно); відсоткова ставка: 7,67 % денних.
Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ «Вердикт Капітал» за кредитним договором № 2110350253085 станом на 10.01.2023 заборгованість відповідача становить 75 604,62 грн з яких заборгованість за основною сумою кредиту –4 200 грн, заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги – 28 560 грн, нараховані відсотки за кредитним договором – 42 844,62 грн, дата початку нарахування: 01.12.2021; дата кінця нарахування 12.04.2022 (включно); відсоткова ставка: 7,67 % денних.
Згідно розрахунку заборгованості ТОВ «Вердикт Капітал» за кредитним договором № 2110352134922 станом на 10.01.2023 заборгованість відповідача становить 34 202,09 грн, з яких: заборгованість за основною сумою кредиту – 1 900 грн, заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги –12 920 грн, нараховані відсотки за кредитним договором – 19 382,09 грн, дата початку нарахування: 01.12.2021; дата кінця нарахування 12.04.2022 (включно); відсоткова ставка: 7,67 % денних.
ТОВ «Вердикт Капітал» відповідно до договору про відступлення права вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023 відступило право вимоги до боржників за кредитними договорами ТОВ «Коллект Центр» шляхом продажу новому кредитору належні первісному кредитору, а новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги первісного кредитора до боржників.
Згідно витягів з реєстру боржників до договору № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023 ТОВ «Коллект Центр» набуло право вимоги заборгованості до ОСОБА_1 за договором № 2110349797525 від 13.04.2021 у сумі 106 206,49 грн, з яких заборгованість за основним зобов`язанням – 5 900 грн, заборгованість за нарахованими процентами – 100 306,49 грн; за договором № 2110350253085 від 13.04.2021 у сумі 75 604,62 грн, з яких заборгованість за основним зобов`язанням – 4 200 грн, заборгованість за нарахованими процентами – 71 404,62 грн; № 2110352134922 від 13.04.2021 у сумі 34 202,09 грн, з яких заборгованість за основним зобов`язанням – 1 900 грн, заборгованість за нарахованими процентами – 32 302,09 грн.
Згідно розрахунку заборгованості ТОВ «Коллект Центр» за кредитним договором №2110349797525 в загальному розмірі 106 206,49 грн, з яких заборгованість за основним зобов`язанням – 5 900 грн, заборгованість за нарахованими процентами – 100 306,49 грн, загальна заборгованість заявлена до стягнення складає 74 076,86 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту) – 5 900,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги – 68 176,86 грн, за кредитним договором № 2110350253085 в загальному розмірі 75 604,62 грн, з яких заборгованість за основним зобов`язанням – 4 200 грн, заборгованість за нарахованими процентами – 71 404,62 грн, загальна заборгованість заявлена до стягнення складає 52 732,68 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту) – 4 200,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги – 48 532,68 грн та за кредитним договором № 2110352134922 загальна заборгованість заявлена до стягнення складає 34 202,09 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту) – 1 900,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги – 32 302,09 грн.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.
Згідно ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Згідно ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.
Порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем, права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції визначено Законом України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03 вересня 2015 року (надалі - Закон № 675-VIII), який набрав чинності 30 вересня 2015 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону № 675-VIII електронна комерція - це відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру; електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно ч. 2, 4 ст. 8 Закону № 675-VIII покупець (замовник, споживач) товарів, робіт, послуг у сфері електронної комерції, який приймає (акцептує) пропозицію іншої сторони щодо укладення електронного договору, зобов`язаний повідомити про себе інформацію, необхідну для його укладення.
Фізична особа повинна надати інформацію про себе, необхідну для вчинення електронного правочину, створення електронного підпису, ідентифікації в інформаційній системі суб`єкта електронної комерції, шляхом введення (створення) особою спеціального набору електронних даних, а також вчинення інших дій у такій системі.
Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону № 675-VIII електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Згідно ч. 6 ст. 11 Закону № 675-VIII відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Зі змісту зазначеної норми вбачається, що законом передбачено три різні способи акцепту пропозиції на укладення електронного договору.
Відповідно до ч. 8 ст. 11 Закону № 675-VIII у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону № 675-VIII).
Згідно ст. 12 Закону № 675-VIII якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Частиною 1 ст. 3 Закону № 675-VIII визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18 (провадження № 61-8449св19), електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону України «Про електронну комерцію», є оригіналом такого документа.
Статтею 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», фінансові послуги відповідно до положень цього Закону надаються суб`єктами господарювання на підставі договору. Договір про надання фінансових послуг укладається виключно в письмовій формі: 1) у паперовому вигляді; 2) у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг»; 3) шляхом приєднання клієнта до договору, який може бути наданий йому для ознайомлення у вигляді електронного документа на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, та/або (у разі надання фінансової послуги за допомогою платіжного пристрою) на екрані платіжного пристрою, який використовує особа, яка надає фінансові послуги; 4) в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію».
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
Статтею 1056-1 ЦК України визначено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
У частинах 1, 3 ст. 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Статтею 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Отже, між сторонами вказаних договорів було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договорів, які оформлені ними в електронній формі з використанням електронних підписів.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, що передбачено ЦК України.
Відповідно до ст. 526, 530, 610 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).
Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. 
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом
Укладення кредитних договорів онлайн знаходиться в рамках правового поля України. Сторони електронних правочинів відповідають за невиконання своїх зобов`язань у порядку визначеному законодавством України або укладеним договором. Повернення позики за електронним договором є обов`язковим.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом (ч. 3 ст. 512 ЦК України). Правочинами, на підставі яких відбувається відступлення права вимоги, можуть бути, зокрема, купівля-продаж, дарування, факторинг.
Згідно з ч. 1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.
Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 514 ЦК України).
Згідно ч. 1 ст. 1077, ч. 1 ст. 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2022 року у справі № 910/12525/20 зроблено висновок, що відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом зазначених норм, права кредитора у зобов`язанні переходять до іншої особи (набувача, нового кредитора), якщо договір відступлення права вимоги з такою особою укладений саме кредитором. Отже, якщо такий договір був укладений особою, яка не володіє правом вимоги з будь-яких причин (наприклад, якщо право вимоги було раніше відступлене третій особі або якщо права вимоги не існує взагалі, зокрема у зв`язку з припиненням зобов`язання виконанням), тобто якщо ця особа не є кредитором, то права кредитора в зобов`язанні не переходять до набувача. Разом з тим положення ч. 1 ст. 203 ЦК України прямо встановлюють, що застосовуються саме до змісту правочину (сукупності його умов), а не до його суб`єктного складу. В тому випадку, коли особа відступає право вимоги, яке їй не належить, у правовідносинах відсутній управнений на таке відступлення суб`єкт. За загальним правилом п. 1 ч. 1 ст. 512, ст. 514 ЦК України у цьому разі заміна кредитора у зобов`язанні не відбувається (п. 139 постанови).
Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.
Принцип оцінки доказів «поза розумним сумнівом» полягає в тому, що розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, підтверджених доказами.
Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведеність.
Певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року, справа № 129/1033/13-ц, провадження № 14-400цс19).
Судом встановлено, що відповідач, отримавши кошти за договорами про надання фінансових послуг, вчасно їх не повернула, порушила графік платежів і позивач, до якого перейшло право вимоги до відповідача, має право вимагати повернення коштів кредиту, що залишилися, та сплати процентів відповідно до ст. 1048 ЦК України.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05 квітня 2023 року у справі №910/4518/16, вирішуючи виключну правову проблему щодо визначення періоду нарахування кредиторських вимог, що виникли у зв`язку з невиконанням договору банківського кредиту, які за своєю сутністю є процентами за користування кредитом, зробила наступні висновки.
Припис абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України (пункт 91 постанови).
Вказаних вище висновків Велика Палата Верховного Суду також дійшла у постановах від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 (пункти 53, 54) та від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16 (пункт 6.19). Велика Палата Верховного Суду вважає, що підстав для відступу від таких висновків немає (пункт 92 постанови).
Якщо боржник не сплатив суму боргу, яка складається з тіла кредиту та процентів, нарахованих в певній сумі на час закінчення строку кредитування чи на час пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, то прострочення такого грошового зобов`язання не призводить до подальшої зміни його розміру, але в боржника виникає додатковий обов`язок щодо сплати річних процентів, нарахованих відповідно до статті 625 ЦК України (пункт 100 постанови).
У разі порушення позичальником зобов`язання з повернення кредиту настає відповідальність - обов`язок щодо сплати процентів відповідно до ст. 625 ЦК України у розмірі, встановленому законом або договором (пункт 103 постанови).
В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Вказаний висновок сформульований в постановах Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 (пункт 54) та від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16 (пункт 6.19). Велика Палата Верховного Суду вважає, що підстав для відступу від цього висновку немає (пункт 108 постанови).
Згідно ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Позов не містить обґрунтування щодо нарахування процентів за користування кредитом поза межами строку кредитування як міри відповідальності на підставі ст. 625 ЦК України та вимог про їх стягнення з відповідача позивач не заявляв.
Кредити за вказаними договорами надано на строк, зазначений у заявах - анкетах та графіках платежів, які є додатками до цих договорів та є невід`ємними їх частинами.
Орієнтовний строк повернення кредитів відповідно – 16 днів з моменту отримання кожного кредиту. У разі сплати всіх нарахованих на дату такої сплати процентів, орієнтовний строк повернення кредиту нараховується та становить відповідно 16 днів з моменту сплати всіх нарахованих процентів.
Відповідно до п. 1.4 договорів проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожний день користування, протягом фактичного строку користування кредитом починаючи з першого дня перерахування суми кредиту у наступному розмірі: а) 2% за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту; б) починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,64% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.а); в) починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,38% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.6); г) починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,65% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.в). д) тип процентної ставки фіксована.
Відповідно до пунктів 1.4.1. і 1.4.2. договорів нараховані проценти підлягають обов`язковій сплаті на 16 день відповідно з моменту отримання кредиту, в сумі, що нарахована за фактичний строк користування кредитом на дату сплати. В разі, якщо сума кредиту лишається неповернутою після орієнтовного строку повернення кредиту, проценти підлягають обов`язковій сплаті кожні 16 днів відповідно у сумі, нарахованій за фактичний строк користування кредитом.
Граничний строк кредитування (строк дії кредитних договорів): 1 рік (п. 1.9.).
Згідно п. 2.1.1.2. договорів товариство має право у разі затримання позичальником сплати частини кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць – вимагати повернення кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі.
Відповідно до укладеного 01.12.2021 між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТОВ «Вердикт Капітал» договору факторингу №1-12 первісний кредитор відступив ТОВ «Вердикт Капітал» за плату право грошової вимоги до відповідача за зобов`язаннями, що виникли з договорів про надання фінансових послуг від 13.04.2021 №2110349797525, № 2110350253085, № 2110352134922. При цьому, граничний строк кредитування за цими договорами становив 1 рік.
За змістом укладеного договору клієнтом, яким є первісний кредитор, передано факторові право грошової вимоги до боржника щодо погашення заборгованості, строк платежу за якою настав (наявна вимога) (право вимоги – право грошової вимоги клієнта до боржників щодо погашення заборгованості, строк якої настав (п. 1. договору факторингу).
Для цього передана фінансова документація, в тому числі, з розрахунку вимоги, строк платежу якої настав, розміром на загальні суми 46 020 грн, 32 760 грн та 14 820 грн, які розраховані на підставі умов, викладених у пункті 1.4 договорів, станом на 30.11.2021.
Також умовами договору факторингу від 01.12.2021 передбачено право фактора здійснити наступне відступлення права вимоги будь-якій третій особі (п. 2.5.) та здійснити нарахування та стягнення процентів з дати відступлення прав вимоги за договорами фінансових послуг (п. 2.3), тобто здійснити нарахування за умовами договору з моменту переходу права і за період, що може настати, у разі невиконання зобов`язань боржником, без передачі фактору права майбутньої вимоги.
У подальшому 10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та позивачем укладено договір про відступлення прав вимоги №10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступив позивачу за плату право грошової вимоги до відповідача за зобов`язаннями, що виникли з договорів про надання фінансових послуг №2110349797525, № 2110350253085, № 2110352134922.
Як вбачається з наданого позивачем розрахунку, що здійснений первісним кредитором ТОВ «Служба миттєвого кредитування», на момент передачі товариством права вимоги, строк платежу, який настав, у відповідача утворилася заборгованість за умовами договору про надання фінансових послуг від 13.04.2021 № 2110349797525 на суму 46 020 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 5 900 грн, заборгованість за процентами –40 120 грн; № 2110350253085 у сумі 32 760 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту – 4 200 грн, заборгованість за процентами –28 560 грн; № 2110352134922 на суму 14 820 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту – 1 900 грн, заборгованість за процентами – 12 920 грн. 
Позивачем заявлено не про стягнення загальної суми боргу, платіж за якою настав станом на 01.12.2021, а про стягнення з позичальника суми основного боргу за кредитом та розміру додатково нарахованих фактором ТОВ «Вердикт Капітал» процентів за період, починаючи з 01.12.2021, дня передачі грошової вимоги, платіж за якою настав, у відповідності до пункту 2.3 договору факторингу, що суперечить предмету договору факторингу, визначеного у п. 1 договору.
Таким чином, враховуючи зміст предмету договору факторингу від 01.12.2021, суд вважає, що у позичальника мали місце законні очікування того, що з передачею первісним кредитором фактору грошової вимоги, строк виконання якої настав, підстав для додаткового нарахування відсотків після цієї дати не буде, оскільки наведені обставини надавали право новому кредитору лише на нарахування процентів виключно в порядку, передбаченому положеннями ст. 625 ЦК України.
Проценти нараховано ТОВ «Служба миттєвого кредитування» відповідно до умов договорів та у розмірі, обумовленому сторонами.
Судом встановлено, що позивач, за залишку нарахованої заборгованості за процентами в загальному розмірі 204 013,20 грн, просить стягнути з  ОСОБА_1 на свою користь частину заборгованості за процентами в загальному розмірі 149 011,63 грн, однак така заборгованість з урахуванням безпідставно нарахованихпроцентів фактором ТОВ «Вердикт Капітал» порушує права відповідача.
За таких обставин пред`явлені вимоги про стягнення кредитної заборгованості за договорами про надання фінансових послуг №2110349797525, № 2110350253085, № 2110352134922 підлягають частковому задоволенню, а саме у розмірі, визначеному первісним кредитором станом на 30.11.2021.
Суд на підставі наявних в матеріалах справи доказів, оцінивши такі на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку, дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача, до якого перейшло право вимоги до відповідача, заборгованості за укладеними договорами про надання фінансових послуг від 13.04.2021, а саме: за договором № 2110349797525 на суму 46 020 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 5 900 грн, заборгованість за процентами –40 120 грн; № 2110350253085 у сумі 32 760 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту – 4 200 грн, заборгованість за процентами –28 560 грн; № 2110352134922 на суму 14 820 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту – 1 900 грн, заборгованість за процентами – 12920 грн. 
В задоволенні решти вимог позову слід відмовити у зв`язку з їх необґрунтованістю.
Відповідно до ч. 2-5 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується статтею 141 ЦПК України.
Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Частиною 2 зазначеної статті встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.
Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
Згідно ч. 6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи і витраченого адвокатом часу.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Аналогічна позиція викладена в Постанові Великої Палати Верховного Суду України від 19.02.2020 справа № 755/9215/15-ц та у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).
Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).
З урахуванням конкретних обставин справи, зокрема ціни позову, суд може обмежити цей розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи. При визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.
На підтвердження понесення позивачем витрат на правничу допомогу сумі 16 000 грн подано копії: договору про надання правничої допомоги № 01-07/2024 від 01.07.2024, укладеного позивачем та адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс»; прайс-лист АО «Лігал Ассістанс», затверджений Рішенням Загальних зборів № 01-11/2023 від 01.11.2023; заявки на надання юридичної допомоги № 190 від 01.09.2025; витяг з акту № 14 про надання юридичної допомоги від 30.09.2025.
Із витягу з акту про надання юридичної допомоги від 30.09.2025 № 14 вбачається, що надано наступні послуги: надання усної консультації з вивченням документів – 4 000,00 грн, 2 год.; підготовка пропозицій 6 000 грн, 3 год.; складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду – 15 000,00 грн, 5 год.
Суд дійшов висновку, що наявні в матеріалах справи докази на підтвердження цих витрат не є безумовною підставою для їх стягнення судом у визначеному розмірі з відповідача, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності цих витрат.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу у справі, суд враховує відсутність заперечення відповідача чи його клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, і чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, обґрунтованість розміру цих витрат, складність справи та виконані роботи, принципи співмірності та розумності таких витрат.
Враховуючи категорію справи та те, що предмет спору в цій справі не є складним, характер позовних вимог є розповсюдженою категорією цивільних справ, не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних і процесуальні документи, які містяться у ній не є складними та не займали значних витрат часу на їх виготовлення, заявлений позивачем розмір витрат на правничу допомогу в загальній сумі 25 000,00 грн є завищеним та необґрунтованим, що суперечить принципу розподілу судових витрат.
З огляду на складність справи та виконані роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, реальності адвокатських витрат, суд вважає, що обґрунтованими і пропорційними до предмета спору є витрати на правничу допомогу в розмірі 3 500 грн, які частково в сумі 2 034,63 грн пропорційно до задоволених позовних вимог слід стягнути з відповідача на користь позивача.
При зверненні до суду позивач сплатив 2 422,40 грн судового збору, які згідно виписки зараховані до спеціального державного бюджету України.
Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог в сумі 1 408,20 грн.
Керуючись ст. 4, 19, 141, 247, 258, 263, 264, 265, 268, 273, 280-284, 289 ЦПК України,
у х в а л и в:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» заборгованість за договорами про надання фінансових послуг від 13.04.2021 в загальному розмірі 93 600,00 (дев`яносто три тисячі шістсот грн 00 коп.) грн, а саме: за договором № 2110349797525 в розмірі 46 020 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 5 900 грн, заборгованість за процентами – 40 120 грн; за договором № 2110350253085 в розмірі 32 760 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту – 4 200 грн, заборгованість за процентами – 28 560 грн; за договором № 2110352134922 в розмірі 14 820 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту – 1 900 грн, заборгованість за процентами – 12 920 грн. 
В задоволенні решти вимог позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» сплачений судовий збір в сумі 1 408,20 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 2 034,63 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте Надвірнянським районним судом Івано-Франківської області за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ст. 284 ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр», код ЄДРПОУ 44276926, місцезнаходження: м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 3, офіс 306, 01133.
Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя          Гундяк Т.Д.

Повний текст рішення складено 17.03.2026.