Подільський районний суд міста Полтави 
Справа № 553/4517/25 
Провадження № 2/553/384/2026 

Р І Ш Е Н Н Я 
Іменем України

15.04.2026	м. Полтава	

Подільський районний суд м. Полтави в складі:
головуючого судді Ткачука Ю.А.,
за участю секретаря судового засідання Чоповди А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного Товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості,
УСТАНОВИВ:

27.10.2025 Акціонерне товариство «Універсал Банк» звернулося до Подільського районного суду м. Полтави з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути заборгованість, яка виникла внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх кредитних зобов`язань. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 09.08.2018 відповідач звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 09.08.2018. Положеннями Анкети-заяви визначено, що вона разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши анкету-заяву відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вказаних документів, що складають договір, та зобов`язався виконувати його умови.
На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у розмірі 45 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка НОМЕР_1 . Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами відповідно до умов договору. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором у відповідача виникла заборгованість за кредитним договором. На підставі цього, позивач просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 09.08.2018, яка станом на 08.09.2025 становить 50842,71 грн. та складається з загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), а також судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028,00 грн.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.10.2025, справа передана головуючому судді Крючко Н.І.
На підставі розпорядження керівника апарату Подільського районного суду м. Полтави від 02.12.2025 № 343, проведений повторний автоматизований розподіл судової справи. Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.12.2025, справа передана головуючому судді Ткачуку Ю.А.
Ухвалою від 23.12.2025 справа прийнята до розгляду, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, призначене у справі судове засідання.
15.01.2026 до суду надійшов відзив відповідача ОСОБА_1 на позовну заяву, у якому відповідач з позовними вимогами не погодився. В обґрунтування заперечень щодо позову зазначив, що позовна заява не містить належних та допустимих доказів, які беззаперечно підтверджують правомірність заявленої до стягнення суми, обґрунтованість розрахунку заборгованості, відсутність спірних штрафних санкцій та процентів. Також повідомив, що перебуває за межами України, у зв`язку з чим, не мав можливості своєчасно отримувати поштову кореспонденцію та повноцінно реалізовувати своє право на захист. Крім того зазначив, що позивачем не повідомлено про можливі варіанти реструктуризації або врегулювання заборгованості, вважає, що справа потребує детального дослідження доказів та пояснення сторін, а тому її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без участі відповідача порушує принципи змагальності та рівності сторін. У зв`язку з цим відповідач просив критично оцінити докази та розрахунки, надані позивачем, врахувати його фактичне перебування за межами України як поважну причину неможливості особистої участі у справі.
Крім того, 15.01.2026 від відповідача ОСОБА_1 до суду надійшло клопотання, у якому відповідач просив відкласти судовий розгляд справи, призначений на 22.01.2026, з метою належної реалізації його права на захист та підготовки повної правової позиції.
12.02.2026 від відповідача ОСОБА_1 до суду надійшло клопотання від 09.02.2026, у якому відповідач просив суд зобов`язати АТ «Унівесал Банк» надати суду та відповідачу належні та допустимі докази, зокрема, кредитний договір, детальний розрахунок заборгованості та виписки по рахунку. У разі ненадання таких доказів – оцінити позовні вимоги як недоведені. 
Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду був повідомлений належними чином, надав до суду клопотання, у якому просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся шляхом направлення повісток за адресою місця реєстрації. Направленні повістки бути повернуті до суду з відміткою «адресат відсутній». Іншої адреси, для отримання судових повісток, відповідачем не повідомлено, докази перебування відповідача за межами України не надані. Згідно з п.4 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Отже відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання. При цьому суд враховує, що відповідачу ОСОБА_1 достеменно відомо про судове провадження, у якому він є відповідачем, відповідач скористався своїм правом на подання відзиву на позов, відповідачу була забезпечена можливість реалізації права на захист та підготовки правової позиції у справі, для чого судові засідання неодноразово відкладались.
Відповідно до положень частин першої, четвертої статті 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів.
За таких обставин, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи у відсутність відповідача з метою дотримання розумних строків розгляду справи та рівноваги у інтересах сторін щодо розгляду справи упродовж розумного строку.
Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не з`явилися, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв`язку, об`єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяв по суті, суд приходить до такого висновку.
Судом встановлено, що 09.08.2018 між позивачем, як кредитодавцем, та відповідачем, як позичальником, був укладений договір про надання банківських послуг «Monobank», за умовами якого позивач зобов`язався надати відповідачу кредит у вигляді кредитного ліміту на відкритий для цього поточний банківський рахунок у гривні, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка, шляхом підписання анкети-заяви до договору про надання банківських послуг. Дані обставини підтверджуються копією відповідної анкети-заяви від 09.08.2018 (а.с.15). 
У п.3 Анкети-заяві зазначено, що ОСОБА_1 погоджується з тим, що дана анкета-заява разом із Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг, укладення якого він підтверджує і зобов`язується виконувати його умови.
Згідно п.6 Анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг відповідач просить вважати наведений зразок його власноручного підпису або його аналоги (у тому числі її електронний /електронний цифровий підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкритті або будуть відкритті йому в Банку. Також відповідач засвідчив генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, який буде використовуватися для накладення електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його дій згідно з договором, та визнав, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях.
Також, до матеріалів справи при поданні позову банком долучені Умови та правила обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank | Universal Bank, в редакції, затвердженій Протоколом Правління № 46 від 24.11.2021, що набуває чинності з 27.11.2021 (а.с.16-22), Тарифи (а.с.23-24), Паспорт споживчого кредиту Чорної картки monobank (а.с.25-27), Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача (а.с. 27, зв.стор.). 
Згідно з довідкою про наявність рахунку від 08.09.2025, позивач відкрив відповідачу рахунок НОМЕР_2 , картка № НОМЕР_1 . Тип рахунку: Чорна картка. Валюта рахунку: UAH. Статус картки – Активна до 11/30 (а.с. 13).
Згідно з довідкою про розмір встановленого ліміту від 08.09.2025, ОСОБА_1 встановлений кредитний ліміт: з 27.12.2019 – 1000,00 грн., з 01.07.2020 – 0 грн., з 07.02.2024 – 5000,00 грн., з 14.02.2024 – 8000,00 грн., з 17.02.2024 – 12000,00 грн., з 18.02.2024 – 20000,00 грн., з 24.02.2024 – 30000,00 грн., з 24.02.2024 – 35000,00 грн., з 24.02.2024 – 40000,00 грн., з 26.02.2024 – 45000,00 грн. (а.с. 14).
Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № б/н від 09.08.2018, укладеним між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 , виконаним представником позивача за період з 12.09.2018 по 08.09.2025, заборгованість становить 50842,71 грн., з яких: 50842,71 грн. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 0 гривень загальний залишок заборгованості за відсотками, 0 гривень заборгованості за пенею; судовий збір 0 гривень; 0 гривень заборгованість за порушення грошового зобов`язання. (а.с. 7-9).
Відповідно до виписки про рух коштів по картці від 08.09.2025, кредитний ліміт станом на 08.09.2025 – 45000,00 грн., заборгованість станом на 08.09.2025 – 50842,71 грн., сума витрат за період склала 226 194,23 грн., сума зарахувань за період склала 173351,52 грн. (а.с. 11-12). 
Відповідно до п.1 ч.2 ст.11, ч.2 ст.509 ЦК України підставами виникнення зобов`язань є договори та інші правочини.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним. Якщо сторони в належній формі досягли усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Із матеріалів справи вбачається, що 09.08.2018 ОСОБА_1 власноруч підписав анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг у зв`язку із чим отримав кредитний ліміт на поточний рахунок НОМЕР_2 , картка № НОМЕР_1 , у розмірі 45000,00 грн.
Надана суду копія Анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг від 09.08.2018 містить підписи представника банку та позичальника, світлокопії його паспорту та РНОКПП, а також печатку Monobank ПАТ «Універсал Банк», що свідчить про дотримання сторонами письмової форми кредитного договору.
Разом із цим, сам лише факт підписання такої заяви не доводить погодження із позичальником суттєвих умов кредитування, а відтак, дотримання вимог ч.2 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів». Оскільки відповідач, як пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору.
За таких обставин, без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, а також відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, надані банком витяг із Тарифів та Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору банк дотримався вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону №1023-XII про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк.
Наведене відповідає позиції Великої Палати Верховного Суду, сформованій у справі №342/180/17-ц від 03.07.2019, яка у цій категорії справ є незмінною та згідно ч.4 ст.263 ЦПК України обов`язковою до врахування. За змістом цієї позиції Верховного Суду, за відсутності погоджених із позичальником умов кредитування в частині нарахування процентів та неустойки, кредитор вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.
У постанові ВС від 18 травня 2022 року (справа №697/302/20) підтверджено, що саме наведений вище підхід до оцінки факта узгодження між сторонами істотних умов договору застосовується також і у межах правовідносин, що виникають у зв`язку із укладенням кредитного договору у системі Monobank, що запроваджена (практикується) АТ «Універсал Банк».
Суд звертає увагу на те, що надана позивачем копія Анкети-заяви від 09.08.2018 не містить істотних умов договору: суми кредиту, розміру процентів за користування кредитом, строків повернення коштів, розміру неустойки (штрафу, пені) тощо.
Надані позивачем, на підтвердження заявлених вимог, Умови та правила обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank | Universal Bank, Тарифи, Паспорт споживчого кредиту Чорної картки monobank, Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача, в редакції, затвердженій Протоколом Правління № 46 від 24.11.2021, містять відмітку про набуття чинності з 27.11.2021, тобто після підписання ОСОБА_1 анкети-заяви від 09.08.2018.
Разом з цим, Умови та правила обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank | Universal Bank, Тарифи, Паспорт споживчого кредиту Чорної картки monobank, Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача, в редакції, що діяла станом на момент підписання Анкети-заяви від 09.08.2018, та підписані відповідачем, не додані позивачем до позову та не надані до матеріалів справи під час судового розгляду.
Суд звертає увагу, що надані банком Умови та правила обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг, в редакції, чинній станом на 27.11.2021, не містять підпису відповідача, зокрема і електронного та не містять підтверджень, що саме ці Умови та правила розумів відповідач, ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг.
Отже, додані позивачем до матеріалів справи в обґрунтування позову документи не є такими, що підтверджують узгодження між сторонами усіх істотних умов укладеного договору, зокрема суми кредиту, строків повернення кредитних коштів, проценти за користування кредитними коштами, штрафні санкції за порушення умов договору, тощо.
Положеннями статей 12, 13, 81, 83 ЦПК України визначено, що обов`язок доказування та подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.
Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно із указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.
Відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 №75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.
Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів за конкретним банківським рахунком, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.
Отже, наявна у матеріалах справи виписка про рух коштів по картці є належним доказом наявності заборгованості позичальника. 
Перевіривши зміст виписки по рахунку, суд установив, що позичальник активно користувався кредитними коштами.
Разом з тим, суд звертає увагу, що виписка про рух коштів по картці від 08.09.2025 містить дані щодо списання з рахунку відповідача відсотків на загальну суму 19405,54 грн. та штрафів/пені у сумі 50,00 грн.
Отже, банком нараховувались проценти на заборгованість за тілом кредиту та штрафні санкції, які передбачені Умовами обслуговування рахунків фізичної особи, що відповідачем не підписані.
Оскільки відповідач ОСОБА_1 заперечує розмір заборгованості, нарахованих штрафів та процентів, а до суду не надані докази погодження відповідачем розміру процентів за користування кредитними коштами за договором від 09.08.2018 та штрафних санкцій, суд вважає неправомірним та безпідставним списання банком внесених на погашення боржником коштів в рахунок погашення процентів/штрафу/пені за користування даним кредитом. 
З виписки по рахунку судом встановлено, що банк, визначаючи кредитну заборгованість, до тіла кредиту в розмірі 50842,71 грн. зарахував не тільки кошти, які фактично були отримані боржником, але й списані з ініціативи банку за рахунок кредитних коштів проценти за користування кредитом в сумі 19 405,54 грн. та штрафу/пені в сумі 50,00 грн., всього на загальну суму 19455,54 грн. Отже, заборгованість за тілом кредиту безпідставно збільшена на вказану суму.
Суд не погоджується із наданим позивачем розрахунком та вважає, що стягненню з відповідача підлягає фактично отримана та неповернута сума кредитних коштів у розмірі 31 387,17 грн., яка становить різницю між сумою витрат по картці (226194,23 грн.), сумою внесених відповідачем грошових коштів на картку (175351,52 грн.) та сумою безпідставно списаних банком відсотків за користування кредитом та штрафу/пені (19 455,54 грн.)
Встановивши вказані обставини, суд дійшов висновку, про часткове задоволення позовних вимог на суму 31387,17 грн.
Щодо стягнення судових витрат, суд зазначає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (ст. 133 ЦПК України). 
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову - покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При зверненні до суду за позовом позивачем сплачений судовий збір у розмірі 3028,00 грн. (а.с. 5). Позовні вимоги задоволені на 61,7 %, отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1868,28 грн. (3028,00 х 61,7%).
Керуючись ст. 1-13, 19, 76-81, 89, 95, 133, 141, 258, 259, 263-265, 280-283, 352, 354, 355 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного Товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного Товариства «Універсал Банк» заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 09.08.2018 станом на 08.09.2025 в розмірі 31 387,17 грн. (тридцять одна тисяча триста вісімдесят сім грн. 17 коп.).
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного Товариства ««Універсал Банк» судовий збір у розмірі 1868,28 грн. (одна тисяча вісімсот шістдесят вісім грн. 28 коп.).
Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення до Полтавського апеляційного суду через Подільський районний суд м.Полтави або безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Акціонерне товариство «Універсал Банк», ЄДРПОУ 21133352, місцезнаходження: 04114, м. Київ, вул. Автозаводська, буд.54/19.
Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 .
Повне рішення складене 15.04.2026

Суддя Подільського районного суду міста Полтави  	Ю. А. Ткачук