ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

02 квітня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 280/9812/25	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді Олефіренко Н.А. (доповідач),
суддів: Лукманової О.М., Дурасової Ю.В., 
розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Вінницької митниці на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 05.01.2026 ( суддя Конишева О.В.) в адміністративній справі №280/9812/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВОСОР" до Вінницької митниці про визнання протиправним та скасування рішення,- 
ВСТАНОВИВ:
ТОВ"ВОСОР" звернулося до суду з вимогами визнати протиправним та скасувати Рішення Вінницької митниці про коригування митної вартості товарів №UA401000/2025/000269/2 від 27.10.2025 року та визнати протиправною та скасувати картку відмови Вінницької митниці в прийнятті митної декларації, митному оформлені чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА401020/2025/001031 від 27.10.2025 року.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 05 січня 2026 року вимоги Товариства задоволено.
Приймаючи рішення про задоволення вимог позову, суд виходив з того, що перевезення вантажу ТОВ «ВОСОР» на суші було здійснено ТОВ «БОБІК TPAHC» на підставі договору-заявки №TRANS-28192 від 16.10.2025, підписаного ТОВ «ГАНЕКС ЮКРЕЙН» з ТОВ «БОБІК TPAHC», але разом з тим, ТОВ «ВОСОР» не є стороною договору з ТОВ «БОБІК ТРАНС» та один до одного не мають ні юридичних прав ні зобов`язань, які б випливали з такого договору. Так само і з перевезенням морем.
ТОВ «ВОСОР» надав митниці документи щодо своїх прямих взаємовідносин з експедитором/перевізником, з яким у нього укладений відповідний договір і якому безпосередньо оплачуються послуги супроводу та перевезення вантажу з ТОВ «ГАНЕКС ЮКРЕЙН». Всі інші договори та домовленості ТОВ «ГАНЕКС ЮКРЕЙН» з експедиторами та перевізниками на всьому шляху слідування вантажу (в Китаї, Польщі, Україні) є внутрішніми договорами ТОВ «ГАНЕКС ЮКРЕЙН».
Щодо тверджень відповідача про ненадання жодних рахунків та документів, що засвідчували б оплату за надані послуги з транспортування, суд послався на те, що Митний кодекс України не визначив вид доказів, якими повинен, підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів (не вказав, що такими доказами можуть бути лише фінансові та/або бухгалтерські документи, рахунки, квитанції тощо). Якщо законом не визначено доказ (докази), виключно яким(- ми) повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення, то такі витрати можуть підтверджуватися будь-якими доказами, а тому довідка про транспортні витрати є допустимим доказом на підтвердження витрат на перевезення товарів.
Надана довідка про транспортні витрати не містила розбіжностей, які б мали вплив на правильність визначення митної вартості. B довідці був зазначений розмір транспортних витрат за всім маршрутом руху вантажу, зокрема і в частині з Китаю (Xingang) до (України (м/п Ягодин).
Вважаючи висновки суду першої інстанції помилковими, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій вказав, що для підтвердження митної вартості декларантом було надано довідку про транспортні витрати від 23.10.2025 №2008/25, яка видана ТОВ «Ганекс Юкрейн», проте згідно наданих товаросупровідних документів перевезення морем здійснювало SHENZHEN WORLD CARGO LOGISTICS LIMITED, а перевезення сушею - ТОВ "БОБІК TPAHC". Проте декларантом, в тому числі на вимогу митного органу, не було жодних документів засвідчуючих зв`язок між ТОВ «Ганекс Юкрейн» та підприємствами, що безпосередньо здійснювали транспортування. 
Таким чином, підставою для здійснення коригування: «Для підтвердження митної вартості декларантом було надано довідку про транспортні витрати від 23.10.2025 за №2008/25, що видана ТОВ «Ганекс Юкрейн», проте згідно наданих товаросупровідних документів перевезення морем здійснювало SHENZHEN WORLD CARGO LOGISTICS LIMITED, а перевезення сушею - ТОВ «БОБІК TPAHC». 
Проте декларантом не було надано жодних документів засвідчуючих зв`язок між ТОВ «Ганекс Юкрейн» та підприємствами, що безпосередньо здійснювали транспортування. Також не надано жодних рахунків та документів, що засвідчували оплату за надані послуги з транспортування. В митного органу немає можливості здійснити перевірку правильності включення складових митної вартості таких як вартість морського фрахту, портових зборів, вартість зберігання товару на території порту, розвантажувально-завантажувальнi роботи (оскільки товар був вивантажений з контейнеру та завантажений в транспортний засіб)».
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги, апелянт посилається на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для розгляду справи, невідповідність висновків обставинам справи та порушення норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення правового спору. В апеляційній скарзі зазначає, що позивачем не підтверджено заявлену митну вартості імпортованого товару, що зумовило відсутність підстав для оформлення товару за визначеною декларантом митною вартістю. 
У відзиві позивач просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, відмовивши у задоволенні апеляційної скарги.
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без виклику учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.
Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, встановив наступне. 
Колегією судів з`ясовано, між TOB «BOСOР» (Україна, Покупець) та Hangzhou Genrong Chemical Co., LTD (Китай – Продавець), укладено зовнішньоекономічний договір №121V2025 від 27.06.2025 на поставку сировини. 
Згідно додатку до цього договору та платіжних інструкцій про оплату товару, TOB «BOСOР» придбало у продавця та оплатило 26 тонн гумату калію (у вигляді пластівців) на загальну суму 22 620,00 доларів США.
Крім того, між TOB «BOСOР» (Замовник) та TOB «ГАНЕКС ЮКРЕЙН» (Виконавець), було укладено договір про надання логістичних послуг №12/06B від 30.07.2024, за умовами якого виконавець забезпечував перевезення придбаної сировини, для чого мав право залучати від свого імені третіх осіб.
З метою митного оформлення придбаної сировини, TOB «BOСOР» через свого представника-митного брокера TOB "ЄДИНЕ BKHO" подав до Bінницької митниці електронну митну декларацію №25UA401020049146U4, відповідно до якої було заявлено до митного оформлення імпортний товар з найменуванням, описом та характеристикою, зазначених у графі 31 митної декларації (гумат калію).
Декларантом до митного контролю разом з митною декларацією №25UA401020049146U4 в якості підстави для застосування основного методу було надано документи, зазначені у графі 44 митної декларації, які містять відомості щодо ціни товару та дають можливість обчислити митну вартість, а саме: Сертифікат якості (Certificate of quality) б/н від 18.08.2025, Пакувальний лист (Packing list) б/н від 18.08.2025, Рахунок-проформа (Proforma invoice) №25HJ063 від 27.06.2025, Рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) №25HJ063 від 18.08.2025, Коносамент (Bill of lading) №HYSF2025080560 від 21.08.2025, Автотранспортна накладна (Road consignment note) б/н від 23.10.2025, Супровідний документ T1 (Dispatch note model T1) №25PL322080NSW1KMK4 від 21.10.2025, Сертифікат про походження товару (Certificate of origin) №25C3301M3850/00052 від 08.09.2025, Банківський платіжний документ, що стосується товару №10 від 30.06.2025, Банківський платіжний документ, що стосується товару №14 від 08.09.2025, Документ, що підтверджує вартість перевезення товару №2008/25 від 23.10.2025, Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) Додаток №1 від 27.06.2025, Зовнішньоекономічний договір №121V2025 від 27.06.2025, Доповнення до внутрішнього договору (контракту) б/н від 07.05.2025, Договір про надання послуг митного брокера б/н від 14.06.2024, Заява декларанта про незастосування обмежень щодо випуску товарів, встановлених ЗУ "Про пестициди і агрохімікати" №25/5 23.1/1037-24 від 26.01.2024, Копія митної декларації країни відправлення №020220250000890272 від 18.08.2025.
Під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, митницею підприємству 27.10.2025 було направлено електронне повідомлення з вимогою надати документи, що відповідно до ч.2 ст.53 МКУ підтверджують заявлену митну вартість товарів, а саме: 1) декларація митної вартості , що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Крім того, митницею підприємству 27.10.2025 було направлено електронне повідомлення про наявність розбіжностей, які мають вплив на правильність визначення митної вартості та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) каталоги, специфікації виробника товару; 6) копію митної декларації країни відправлення; 7) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. Інші документи за власним бажанням декларанта.
27.10.2025 позивач повідомив митницю, що ним надані всі документи та будь-які інші додаткові документи у ході митного оформлення задекларованого товару, надаватись не будуть.
27.10.2025 Вінницькою митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA401000/2025/000269/2, в якому у графі 33 Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості» зокрема зазначено:
«Так, за результатами виконання митних формальностей за МД встановлено, що надані документи, що відповідно до ч.2 ст.53 MKУ підтверджують заявлену митну вартість товарів, містять розбіжності та неточності, а саме:
1) для підтвердження митної вартості декларантом було надано довідку про транспортні витрати від 23.10.2025 №2008/25, що видана ТОВ «Ганекс Юкрейн», проте згідно наданих товаросупровідних документів перевезення морем здійснювало SHENZHEN WORLD CARGO LOGISTICS LIMITED, а перевезення сушею - ТОВ "БОБІК TPAHC". Проте декларантом, в тому числі на вимогу митного органу, не було жодних документів засвідчуючих зв`язок між ТОВ «Ганекс Юкрейн» та підприємствами, що безпосередньо здійснювали транспортування. Також слід зауважити, що не надано жодних рахунків та документів, що засвідчували оплату за надані послуги з транспортування. В митного органу немає можливості здійснити перевірку правильності включення складових митної вартості таких як вартість морського фрахту, портових зборів, вартість зберігання товару на території порту, розвантажувально-завантажувальні роботи (оскільки товар був вивантажений з контейнеру та завантажений в транспортний засіб).
2) Також слід зауважити, що згідно інформації зазначеній в митній декларації країни відправлення в графі «коносамент» зазначений документ з номером 264567727, проте до митного оформлення документ з таким номером не надавався. В той же час наданий разом із ЕМД коносамент від 21.08.2025 №HYSF2025080560, виданий пізніше, аніж оформлена митна декларація країни відправлення.
Повідомленням від 27.10.2025 декларант відмовився від надання додаткових документів. 
У відповідності до Методичних рекомендацій щодо робот и посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом Держмитслужбивід 01.07.2021 №476, проведено порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено, з тієї ж країни (регіону) і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або з максимально наближеним до нього, було встановлено, що задекларований заявлений рівень митної вартості не відповідає наявній в митного органу ціновій інформації. 3гідно ч.4 ст. 57 МК України була проведена процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості. 
Враховуючи, що використані декларантом відомості для цілей визначення митної вартості містять розбіжності та неточності, не містять всіх конкретних числових значень щодо ціни, яка була сплачена, відповідно до пп.2, 3 статті 58 MK України застосовуються другорядні методи, зазначені у п. 2 ч. 1 статті 57 MK України. Митна вартість може бути визначена за другорядними методами (ст. 60 MKУ) по причині наявності у митного органу інформації про подібні товари, що були оформлені у митному відношенні. 
Джерелом числового значення митної вартості товару для товару с ЕМД від 18.01.2025 №UA401020/2025/001835, за якою оформлено товар «Гумат калію KHUMIC-100 - 5000 кг. Специфікація сировини:- гумінова кислота (у вигляді сухої речовини) - 70,1%;- фульвокислота (у вигляді сухої речовини) - 6,3%;- К2О у вигляді сухої речовини - 10,2%; - розчинність у воді - 100%; - кислотність - 9,5%. Розфасовано в мішки по 25кг. Використовується у власному виробництві як сировина для виробництва добрив промислового призначення. Не для роздрібної торгівлі. Фірма-виробник: ZHENGZHOU SHENGDA KHU MIC BIOTECHNOLOGY СО., LTD. Торговельна марка: KHUMIC. Країна виробництва: CN.», та складає 1,308 USD/ кг.»
Також митницею було сформовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлені чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА401020/2025/001031 від 27.10.2025 року.
Не погоджуючись з рішенням митного органу щодо коригування митної вартості, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Здійснюючи перегляд справи в апеляційному порядку в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів зазначає наступне.
Частинами першою та другою статті 51 МК України встановлено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.
Відповідно до частини четвертої статті 58 МК України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.
Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця (частина п`ята статті 58 МК України).
Відповідно до пунктів 5, 6 частини десятої 58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: 5) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; 6) витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.
Відповідно до частини першої статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
У частині другій цієї статті наведений перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів.
У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, перелік яких визначено у частині третій статті 53 МК України.
Частиною першою статті 54 МК України встановлено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
За змістом частини шостої статті 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:
1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;
2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;
3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;
4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Згідно з положеннями статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.
Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні (частина друга статті 58 МК України).
Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
Митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.
Необхідність витребовування додаткових документів передусім є способом упевнитися у тому, що декларант правильно визначив митну вартість.
Водночас повноваження контролюючого органу витребовувати додаткові документи стосується тільки тих документів, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України.
Не надання декларантом витребовуваних контролюючим органом документів може бути підставою для коригування митної вартості у випадку, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують об`єктивних сумнів щодо достовірності наданої декларантом інформації.
Неподання декларантом документів, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 МК України, не тягне для нього безумовних негативних правових наслідків. Неподання таких документів може тягнути за собою відмову в митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю та, відповідно, коригування митної вартості товарів лише в тому разі, коли у митниці будуть обґрунтовані підстави вважати, що таке неподання зумовило неповноту та/або недостовірність відомостей про митну вартість.
При перевірці судом у разі оскарження декларантом рішення про коригування митної вартості підлягають встановленню обставини та відомості, щодо яких у митного органу виникли сумніви, обґрунтованість причин та підстав витребовування додаткових документів, неможливості визначення митної вартості за обраним декларантом методом та поданими й додатково витребовуваними документами.
Виходячи з обставин справи митниця ставить під сумнів достовірність задекларованої вартості через розрив у ланцюгу документів, а саме, довідка видана експедитором (ТОВ «Ганекс Юкрейн»), але документального підтвердження того, що він мав право залучати фактичних перевізників (SHENZHEN WORLD CARGO... та ТОВ «БОБІК ТРАНС»), немає.
З огляду на вказану обставину, митниця зазначає про непідтвердження складової митної вартості, оскільки: відсутні договори (немає прямого договору між декларантом та «Ганекс Юкрейн» або договору між «Ганекс Юкрейн» та фактичними перевізниками), невідповідність даних (у коносаментах (морських накладних) та CMR зазначені одні компанії, а гроші за транспорт/рахунок виставляє інша, без пояснення правового зв`язку (наприклад, договору транспортного експедирування)), як слідство, порушення вимог ст. 53 Митного кодексу, оскільки, документи мають містити відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості. Довідка від «третьої» особи без підтвердження її повноважень не вважається достатнім доказом.
З матеріалів справи встановлено, що продавець надавав товар на умовах «Інкотермс -2020», відповідно до Додатку №1 від 27.06.2025 року до Контракту №121V2025 постачання на умовах FOB Тяньцзінь, Китай (ас23).
Для умов поставки FOB (Free On Board) спірна ситуація полягає в тому, що саме на ділянці «порт відправлення — порт призначення» (фрахт) та «порт призначення — склад отримувача» формується основна частина витрат, що мають бути додані до ціни товару для визначення митної вартості.
Таким чином, оскільки за FOB покупець оплачує весь транспорт після завантаження на судно, митниця обґрунтовано вимагає документального підтвердження цих витрат.
При FOB витрати на транспортування до кордону України є обов`язковим додатком до ціни. Якщо довідка про ці витрати видана фірмою «Ганекс Юкрейн», яка не фігурує в коносаменті (SHENZHEN WORLD CARGO) або CMR (БОБІК ТРАНС), митниця правомірно вважає ці цифри непідтвердженими.
Якщо ТОВ «Ганекс Юкрейн» є експедитором, він мав надати копію договору з морською лінією та автоперевізником (або договори суб-експедирування), на підтвердження, чому ним виставляється рахунок за послуги, які фізично надавали інші компанії.
Отже, без підтвердження зазначеного зв`язку митниця не мала змоги перевірити, чи сума в довідці відповідає реальним тарифам перевізників, чи вона була штучно занижена.
Виходячи з встановлених обставин та враховуючи позиції сторін, колегія суддів зазначає наступне. 
Наявність договору №12/06B від 30.07.2024 року не недостатньо, якщо він не підкріплений конкретними документами по даній поставці, оскільки умови поставки FOB, має бути прозорий розрахунок витрат від порту відвантаження до кордону України. 
З наданих позивачем документів вбачається, що ТОВ «ГАНЕКС ЮКРЕЙН» діяв не як експедитор, а як прямий перевізник.
Отже, для підтвердження конкретною поставкою, ТОВ «BOСOР» мало надати транспортне замовлення до цього договору, де чітко вказано: вантаж за відповідним інвойсом, судно (SHENZHEN WORLD CARGO) та авто (ТОВ «БОБІК ТРАНС»), Акти наданих послуг від «ГАНЕКС ЮКРЕЙН» із деталізацією (фрахт/авто).
Насамперед, хоча договір і дає право залучати третіх осіб, як зазначив суд першої інстанції, проте підтвердження факту такого залучення або посилання на залучення в рахунку-фактурі експедитора, до матеріалів справи не надано.
Водночас, декларант не зобов`язаний надавати договори між експедитором та третіми особами, оскільки це є господарською діяльністю сторонніх організацій. Достатньо договору між Декларантом та Експедитором і документів про оплату послуг експедитору, але ж, як вже зазначалося вище за текстом, ТОВ «ГАНЕКС ЮКРЕЙН» діяв не як експедитор, а як прямий перевізник.
Таким чином, за відсутності договору транспортного експедирування між ТОВ «BOСOР» та ТОВ «Ганекс Юкрейн», заявки експедитору на конкретне перевезення по інвойсу, договори/угоди між ТОВ «Ганекс Юкрейн» та фактичними перевізниками (або агентські угоди), платіжних доручень, що підтверджують оплату фрахту та автоперевезення саме на рахунок «Ганекс Юкрейн», бухгалтерської виписки від експедитора з калькуляцією витрат (якщо в одному контейнері було кілька збірних вантажів), колегія суддів погоджується з доводами апелянта щодо не підтвердження позивачем транспортних витрат.
Інше зауваження митниці стосується того, що згідно інформації зазначеній в митній декларації країни відправлення в графі «коносамент» зазначений документ з номером 264567727, проте до митного оформлення документ з таким номером не надавався. В той же час наданий разом із ЕМД коносамент від 21.08.2025 №HYSF2025080560, виданий пізніше, аніж оформлена митна декларація країни відправлення.
У зв`язку з зазначеним, митниця ставить під сумнів ідентичність вантажу та достовірність поданих документів.
З урахуванням умов поставки FOB, момент переходу ризиків та власності прив`язаний до борту судна.
Відповідно до процедур оформлення, експортна декларація зазвичай оформлюється у внутрішній митниці відправника або безпосередньо при в`їзді вантажу в порт (до завантаження на судно).
Коносамент, особливо з відміткою «Shipped on Board», видається лінією лише після фактичного завантаження контейнера на борт судна, таким чином, між заїздом у порт та відплиттям судна може пройти де-кілька днів.
Проте, основним зауваженням митниці є інше: невідповідність номерів, в експортній декларації вказано №264567727, а позивач подав №HYSF2025080560.
З метою уникнення непорозуміння, з боку позивача мав би надійти лист-пояснення від перевізника/експедитора (SHENZHEN WORLD CARGO) з зазначенням того, що "Коносамент №HYSF2025080560 є документом, виданим на заміну або на підставі попереднього документа №264567727, який був помилково або технічно зазначений в експортній декларації. Вантаж, вага та кількість місць ідентичні."
Висновки суду першої інстанції, які викладені в оскаржуваному рішенні стосовно того, що саме коносамент №HYSF2025080560 від 21.08.2025 року для ТОВ «ВОСОР» та митниці є основним транспортним документом, що підтверджує морське перевезення є правильними з юридичного боку, проте, в даному випадку не спростовують суперечність документів. 
В даному випадку, для митниці експортна декларація країни відправлення (китайська EX) є офіційним документом. Якщо в ній вказано інший номер коносамента (№264567727), митниця обґрунтовано вважає, що декларантом надано неповні або суперечливі дані, що створює неможливість перевірити, чи саме той товар за цією ціною був відправлений.
Крім того, оскільки коносамент виданий компанією SHENZHEN WORLD CARGO, а довідку про витрати надав ТОВ «Ганекс Юкрейн», обґрунтованими є вимоги на підтвердження того, що ТОВ «Ганекс Юкрейн» мало відношення до цього фрахту.
З урахуванням того, що у митних спорах діє принцип: суд оцінює лише ті докази, які були або могли бути надані митниці під час оформлення або які об`єктивно пояснюють розбіжності, якщо декларант не надав документів, що усувають сумніви митниці, суд погоджується з позицією державного органу.
Згідно з КАС України, обов`язок доказування в митних справах лежить на митниці, АЛЕ декларант зобов`язаний надати документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості (ст. 53 МКУ).
З огляду на зазначене, якщо в документах є суперечності (в даному випадку: різні номери коносаментів, різні перевізники в довідці та накладних), а декларант їх не пояснив документально — колегія суддів вважає, що митниця мала «обґрунтований сумнів».
Суд не може припускати, які обставини мали місце, тому без документального підтвердження, що ТОВ «Ганекс Юкрейн» найняв SHENZHEN WORLD CARGO або ТОВ «БОБІК ТРАНС», а також без пояснення різниці в номерах коносаментів, колегія суддів погоджується з рішенням митниці про коригування вартості за резервним методом.
Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частина 2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України).
Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими та електронними доказами; висновками експертів, показаннями свідків (стаття 72 Кодексу адміністративного судочинства України).
Для повного, об`єктивного та всебічного з`ясування обставин справи суду необхідно дослідити докази, надати належну правову оцінку як кожному окремому доказу та сукупності доказів, які міститься в матеріалах справи або витребовуються, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, з посиланням на це в мотивувальній частині свого рішення, враховуючи при цьому відповідні норми матеріального права при дотриманні норм процесуального права.
Згідно статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим, тобто таким, що ухвалене відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Оскаржуване рішення суду першої інстанції вказаним вимогам не відповідає.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Відповідно до частини 6 статті 120 КАС України встановлено, що якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.
Суд звертає увагу, що розгляд справи відбувся 02.04.2026, проте, у зв`язку з перебуванням судді Олефіренко Н.А. та Дурасової Ю.В. в період з 06.04.2026 по 10.04.2026 на навчанні, повний текст судового рішення складено у перший робочий день – 13.04.2026 та невідкладно направлено до ЄДРСР. 
Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу Вінницької митниці задовольнити.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 05.01.2026 в адміністративній справі №280/9812/25 скасувати та прийняти у справі нове судове рішення.
У задоволенні позову відмовити.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 02 квітня 2026 року та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.
Повне судове рішення складено 13 квітня 2026 року.

Головуючий - суддя Н.А. Олефіренко 

суддя О.М. Лукманова 

суддя Ю. В. Дурасова