ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

13 березня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/21808/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Сафронової С.В. (доповідач),
суддів: Коршуна А.О., Чепурнова Д.В., 

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2025 року в адміністративній справі №160/21808/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-монтажна компанія Дніпро» (53200, Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Каштанова, 56, кв.17, код ЄДРПОУ 42705847) до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (49005, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, 17А, код ЄДРПОУ 44118658), Державної податкової служби України (04053, м. Київ, Львівська площа, 8, код ЄДРПОУ 43005393) про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії,-

УСТАНОВИВ:

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2025 року задоволено адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-монтажна компанія Дніпро», визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області в особі Комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову у такій реєстрації №12756483/42705847 від 16.04.2025 року про відмову у реєстрації податкової накладної №2 від 15.04.2024 року та зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №2 від 15.04.2024 року Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-монтажна компанія Дніпро» датою її фактичного отримання податковим органом, а на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-монтажна компанія Дніпро» стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області судові витрати у розмірі 7 422,40 грн.
Зазначене рішення суду першої інстанції оскаржено в апеляційному порядку Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області з підстав порушення судом норм матеріального та процесуального права, невірного дослідження наданих до суду доказів у справі та не врахування судової практики по даній категорії справ, що вважає підставою для скасування судового рішення та для відмови у задоволені позовних вимог ТОВ «Будівельно-монтажна компанія Дніпро» в повному обсязі.
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин та правильність їх правової оцінки, і застосування до них норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги відповідача виходячи з нижченаведеного.
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що оскаржуване позивачем у цій справі рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області в особі Комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову у такій реєстрації №12756483/42705847 від 16.04.2025 року про відмову у реєстрації податкової накладної №2 від 15.04.2024 року – було прийнято стосовно зареєстрованого 17.12.2018 року юридичною особою в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ «Будівельно-монтажна компанія Дніпро» (код ЄДРПОУ 42705847), основним видом діяльності якого є: 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля та яким 12.01.2024 року було укладено з ТОВ «РОСТДОРСТРОЙ» договір надання послуг будівельних машин, транспортних засобів від №120124-УСТ, на виконання умов якого 15.04.2024 року між ТОВ «Будівельно-монтажна компанія Дніпро» та ТОВ «РОСТДОРСТРОЙ» було складено Акт надання виробничих послуг №26 від 15.04.2024 року, а 15.04.2024 року ТОВ «Будівельно-монтажна компанія Дніпро» на адресу ТОВ «РОСТДОРСТРОЙ» було виставлено Рахунок на оплату №6 від 15 квітня 2024 року на загальну суму в розмірі 891 500,00 грн. у тому числі ПДВ: 148 583, 33 грн., включаючи загальну суму в розмірі 524 000,00 грн. з ПДВ за Актом надання виробничих послуг №26 від 15.04.2024 року, а 15.04.2024 року ТОВ «Будівельно-монтажна компанія Дніпро» було складено податкову накладну податкову накладну №2, яку було направлено на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних. 
Як встановлено судом першої інстанції, відповідно до квитанції №9102582682, направлену позивачем податкову накладну №2 від 15.04.2024 року було прийнято, однак зупинено її реєстрацію у зв`язку з тим, що обсяг постачання товару/послуги 43.12, перевищує величину залишку, визначеного як різниця обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій (додаток 3 Порядку). Додатково повідомлено: показник "D"=4.3350%, "Рпоточ"=0 Запропоновано надати пояснення та копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Позивачем в свою чергу на виконання п.201.16, ст.201 ПК України було надано повідомлення з письмовими поясненнями щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК, реєстрація яких зупинено з доданням наступних документів, а саме: пояснення щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних за податковою накладною №2 від 15.04.2024 року; Копія Договору оренди №0102 від 01.02.2019 року; Копія Договору купівлі-продажу об`єкту нерухомого майна від 20.09.2019 року; Копії форм 20-ОПП; Копія Договору №0110 від 01.10.2020 року; Копії договорів оренди на транспортні засоби ТОВ БМК ДНІПРО разом з актами приймання-передачі та свідоцтво про реєстрацію ТЗ; Копії посвідчень водіїв; Копія Договору №120124-УСТ на надання послуг будівельних машин, транспортних засобів від 12.01.2024 року; Копія Рапорту наряду про надання послуг спеціалізованими транспортними засобами; Копія Акту надання виробничих послуг №26 від 15.04.2024 року; Копія Рахунку на оплату №6 від 15 квітня 2024 року; Копія платіжних інструкцій №ОСІ14770 від 17.05.2025 року та №ОСІ15401 від 22.05.2025 року; Копія договору купівлі-продажу №35ПК 29796 23 від 29.05.2023 року; Копія накладної на відпуск товарів від 30.04.2024 року та копії платіжних інструкцій; Копія оборотно-сальдової відомості по рахунку 631 станом на 03.04.2024 року; Копія оборотно-сальдової відомості по рахунку 2031 дизпаливо за квітень 2024 року; Копія оборотно-сальдової відомості по рахунку 10 транспорт за квітень 2024 року; Копія оборотно-сальдової відомості по рахунку 361 за квітень 2024 року; Копія оборотно-сальдової відомості по рахунку 631 оренда за квітень 2024 року; Копія Акту списання дизпалива 4 від 30 квітня 2024 року.
Як встановлено судом першої інстанції за матеріалами даної справи та підтверджено під час апеляційного перегляду, оскаржуване рішення №12756483/42705847 від 16.04.2025 року про відмову у реєстрації податкової накладної №2 від 15.04.2024 року в Єдиному реєстрі податкових накладних було прийнято комісією регіонального рівня Головного управління ДПС у Дніпропетровській області за результатами розгляду поданих позивачем документів та пояснень, і обґрунтовано вказане рішення було тим, що наданні платником податку копії документів складені/оформлені із порушенням законодавства, з посиланням на додаткову інформацію: наявність в органах Державної податкової служби України податкової інформації, що свідчить про здійснення платником податків ризикових операцій у 2024 році, а саме постачання послуг за рахунок сформованого реєстраційного ліміту у зв`язку з придбанням товарів не пов`язаних з господарською діяльністю та за відсутністю їх реалізації, а саме: олива, антифриз, дриль акумуляторна, дриль-шурупокрут, фарба інтер`єрна, акумуляторний дриль, акумуляторний перфоратор, перфоратор, плоскогубці, автозапчастини в асортименті.
Надаючи правову оцінку спірним відносинам, що виникли між сторонами у цій справі, суд першої інстанції правильно керувався положеннями п.201.1. п.201.10. п.201.16. ст.201 Податкового кодексу України та пунктами 3, 5, 6 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1165 з Додатками 1, 2, 3 (далі - Порядок №1165), на підставі правового аналізу яких суд обґрунтовано звернув перш за усе увагу на те, що після зупинення реєстрації податкових накладних на підставі п. 1 Критеріїв ризиковості платника податку і надіслання позивачу квитанції з вимогою щодо надання пояснень та копій документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, яка по суті не містила зазначення конкретної пропозиції щодо переліку документів, необхідних та достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН, позивач на виконання вказаної вимоги контролюючого органу надав пояснення та копії документів щодо податкової накладної, реєстрацію якої зупинено.
Відповідно, проаналізувавши як зміст наведеної в квитанції вимоги контролюючого органу та зміст спірного рішення, в якому відповідачем не конкретизовано які саме документи не були надані позивачем, так і безпосередньо надані позивачем пояснення та первинні документи, які дають смогу встановити повноту та зміст господарської операції, за наслідком якої і було складено спірну податкову накладну, суд першої інстанції цілком обґрунтовано акцентував увагу на тому, що контролюючим органом не було у спірному випадку дотримано вимоги щодо змісту та обґрунтованості квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної обумовило неоднозначне трактування позивачем вимоги податкового органу щодо переліку документів, необхідних для реєстрації податкової накладної, що в свою чергу обумовило прийняття відповідачем оскаржуваного рішення, з підстав ненадання тих документів, які контролюючим органом не витребовувались.
За встановлених вище обставин та правильно спираючись положення п.2, п.3, п.4, п.5, п.11 Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в єдиному реєстрі податкових накладних №520 від 12.12.2019 року (далі - Порядок №520) з урахуванням змісту п.6 Порядку № 1165, суд першої інстанції дійшов цілком обґрунтованого висновку, що Товариством після зупинення реєстрації податкової накладної надавалися до контролюючого органу відповідні первинні документи щодо наявності підстав реєстрації податкової накладної і письмові пояснення на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній, до якої застосована процедура зупинення реєстрації згідно з п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, а отже, в даному випадку контролюючий орган за результатами розгляду інформації та копій документів платника податку, не вживаючи встановлених законом заходів задля отримання 
від позивача конкретно визначеної інформації (документів, пояснень) з вказівкою на певні аспекти, що належить висвітлити платнику податків у своїх поясненнях та які б на його переконання мали б усунути у органу ДПС сумніви, що пов`язані з легальністю діяльності Товариства, фактично необґрунтованого обмеження права платника податків бути обізнаним у моделюванні поведінки та таким, що не повідомлений про необхідність надання документів за вичерпним і зрозумілим переліком. 
Оскільки рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення, і значення мають як правило саме ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується, і відповідно, суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі обставини та надати їм правову оцінку, тобто, прийняти до уваги або мотивованими відхилити, тим більш коли це має місце несприятливе для особи рішення, суд першої інстанції виходячи з обов`язку суб`єкта власних повноважень дотримуватися принцу обґрунтованості рішення, дійшов законного у цій справі висновку про те, що відсутність конкретизації вимог контролюючого органу щодо надання документів (чіткий їх перелік) свідчить про протиправність рішення відповідача про відмову в реєстрації податкової накладної. 
Колегія суддів у повному обсязі погоджується з наведеними вище висновками суду першої інстанції, оскільки зафіксована у спірному рішенні щодо ненадання платником податків копій первинних документів, згідно з пунктом 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, Порядком зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року № 1165, Порядком прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019 року № 520 позиція відповідача є необґрунтованою та такою, що викладена без належного мотивування причин відмови у реєстрації податкової накладної, складеної позивачем, і такий підхід до оцінки рішення податкового органу у подібних правовідносинах повністю узгоджується з позицією Верховного Суду, що вже викладалася у постановах від 15.02.2023 року по справі № 2240/3117/18, від 01.02.2023 року по справі № 2240/2900/18.
Отже, оскільки у даному спірному випадку рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області в особі Комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову у такій реєстрації не містять чіткого визначення підстав та мотивів для прийняття рішень про відмову в реєстрації податкової накладної, що свідчить про його необґрунтованість, що саме і стало підставою для цілком законного висновку суду першої інстанції про визнання протиправним та скасування рішення комісії №12756483/42705847 від 16.04.2025 року про відмову у реєстрації податкової накладної №2 від 15.04.2024 року, як такого, що прийнято не у спосіб визначений законом, і доводами апеляційної скарги відповідача такі висновки суду першої інстанції не спростовуються.
Колегія суддів також додатково звертає увагу, що невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії має наслідком визнання його протиправним. Аналогічна правова
позиція вже неодноразово висловлювалась Верховним Судом, зокрема, у постановах від 21.05.2019 у справі №0940/1240/18, від 10.04.2020 у справі №819/330/18 та від 18.06.2020 у справі №824/245/19-а. При цьому, Верховний Суд у постанові від 05.01.2021 у справі №640/11321/20 зазначив, що незважаючи на те, що затверджена Порядком № 1165 форма рішення, яка не передбачає конкретизації підстав у разі відповідності пунктам 1-8 критеріїв ризиковості платника податку, не скасовує обов`язок податкового органу необхідності доказування, передбаченого ч.2 ст.77 КАС України. 
Зважаючи на наведену вище практику Верховного Суду щодо застосування норм Порядку №520 та Порядку №1165, встановлені у цій справі фактичні обставини в комплексному аналізі наявних у матеріалах справи доказів, що надавались для реєстрації податкової накладної, на переконання колегії суддів підтверджують зроблені судом першої інстанції висновки про те, що позивач надав усі наявні та достатні документи, передбачені податковим законодавством, необхідні для реєстрації податкових накладних.
Не знаходить колегія суддів також правових підстав для задоволення вимог апеляційної скарги податкового органу та для скасування рішення суду першої інстанції в частині, яка стосується покладення на Державну податкову службу України обов`язку зареєструвати податкову накладну №2 від 15.04.2024 року, фактичною датою її подання на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних, суд зазначає наступне, оскільки виходячи з положень п.4 ч.2 та ч.4 ст.245 КАС України законодавець прямо передбачив право суду у разі відсутності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язати суб`єкта прийняти рішення конкретного змісту, і це не можна вважати втручанням у дискреційні повноваження, адже саме такий спосіб захисту порушеного права є найбільш ефективним та направлений на недопущення свавілля в органах влади.
Колегія суддів також враховує, що чинним законодавством покладено на Державну податкову службу України обов`язок щодо прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, проте, “свобода розсуду” податкового органу у разі встановлення судом протиправності відмови у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, звужується до єдиного юридично допустимого рішення, в даному випадку рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
У даному спірному випадку, адміністративний суд встановивши протиправність прийнятого Комісією рішення, що є предметом оскарження у цій справі, цілком обґрунтовано задовольнив і вимоги позивача щодо зобов`язання ДПС зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №2 від 15.04.2024 року, оскільки саме у такий спосіб є гарантованим, що спір між сторонами буде остаточно вирішений, і такий спосіб не суперечить положенням пунктів 19 та 20 Порядку №1246.
З урахуванням вищевикладеного у сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції під час розгляду цієї справи об`єктивно, повно та всебічно було досліджено усі обставини, які мають суттєве значення для вирішення спору, суд надав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне та обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального і процесуального права, а усі аргументи апеляційної скарги відповідача не спростовують висновків суду, тому рішення суду першої інстанції у цій справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Керуючись ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 325 КАС України, суд, -

П о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області – залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2025 року в адміністративній справі №160/21808/25 – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - суддя С.В. Сафронова 

суддя А.О. Коршун 

суддя Д.В. Чепурнов