ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2026 року	Львів	Справа № 120/3710/24 пров. № А/857/24235/24	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді Обрізко І.М., 
суддів Іщук Л.П., Шинкар Т.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження у місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2024 року з питань виправлення помилок у рішенні суду, прийняту суддею Мричко Н.І. у м. Львові, у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,- 

встановив:

ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправною бездіяльність щодо ненарахування та невиплати йому середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 27.04.2021 по 07.03.2024 (згідно норм статті 117 КЗпП України у редакції, яка діяла до та після 19.07.2022), виходячи з середньомісячного грошового забезпечення за останні два календарні місяці служби, що передують місяцю звільнення з військової служби відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» від 08 лютого 1995 №100 (далі – Порядок №100); 
- зобов`язання нарахувати та виплатити йому середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 27.04.2021 по 07.03.2024 (згідно норм статті 117 КЗпП України у редакції, яка діяла до та після 19 липня 2022), виходячи з середньомісячного грошового забезпечення за останні два календарні місяці служби, що передують місяцю звільнення з військової служби відповідно до Постанови №100.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2024 позов задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 27.04.2021 по 19.01.2023.
Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 27.04.2021 по 19.01.2024, виходячи з середньомісячного грошового забезпечення за останні два календарні місяці служби, що передують місяцю звільнення з військової служби відповідно до Постанови №100 в розмірі 98826 (дев`яносто вісім тисяч вісімсот двадцять шість) грн 52 копійок.
У задоволенні решти вимог відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1735 (одна тисяча сімсот тридцять п`ять) грн 86 копійок.
Стягнуто з бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 790 (сімсот дев`яносто) грн 61 копійок.
20.09.2024 представник позивача подав до суду заяву про виправлення арифметичних помилок у судовому рішенні. Така заява обґрунтована тим, що судом допущено арифметичну помилку при розрахунку суми середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні за період з 24.04.2021 по 18.07.2022. Зазначав, що для перетворення десяткових дробів у відсотки, їх необхідно помножити на величину 100 і до результату дописати знак %. Проте, судом перетворення десяткового дробу у відсотки виконується шляхом множення на величину 100, а не 100 %, що є арифметичною помилкою. Просив виправити допущенні в рішенні суду арифметичні помилки та у резолютивній частині рішення слова та цифри «в розмірі 98826 (дев`яносто вісім тисяч вісімсот двадцять шість) грн 52 копійок» змінити на «в розмірі 262782 (двісті шістдесят дві тисячі сімсот вісімдесят дві) грн 56 копійок».
Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2024 у задоволенні заяви представника позивача про виправлення арифметичних помилок у рішенні Львівського окружного адміністративного суду від 19.09.2024 у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії - відмовлено.
Суд виходив з того, що за змістом заяви про виправлення арифметичних помилок у судовому рішенні представник позивача фактично просить суд змінити мотивувальну та резолютивну частини рішення шляхом наведення у ній іншого способу розрахунку суми середнього заробітку, що підлягає стягненню на користь позивача.
Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Вважає оскаржувану ухвалу необґрунтованою - такою, що суперечить фактичним обставинам справи, правовим висновкам Верховного Суду та не відповідає нормам матеріального, процесуального права. Просить скасувати ухвалу суду та прийняти постанову, якою заяву задовольнити, виправити допущені у рішенні Львівського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2024 очевидні арифметичні помилки.
В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що суд першої інстанції доходить до висновку, що виправлення арифметичних помилок, які суд по суті не заперечує, є зміною змісту судового рішення.
Вважає, що часка невиплаченої суми (165215,61 грн) у порівнянні із середнім заробітком (236588,80 грн) становить менше ніж 1 %, що є очевидно неможливим та є арифметичною помилкою у зв`язку з тим, що суд першої інстанції здійснив невірне перетворення десяткових чисел у відсотки, що призвело до спотворення результатів обчислень.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Згідно вимог частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Як передбачено частиною 1 статті 253 КАС України суд, який постановив судове рішення, може з власної ініціативи або за заявою учасника справи чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.
Правила даної норми передбачають можливість після ухвалення судового рішення у справі усунути в ньому помилки технічного (неюридичного) характеру - описки та очевидні арифметичні помилки.
При цьому опискою в розумінні статті 253 КАС України визнається помилка, що порушує правила граматики, синтаксису, пунктуації, нумерації, які мають вплив на зміст судового рішення та його виконання. 
Судове рішення повинно бути точним. Помилки у тексті судового рішення, зумовлені арифметичними помилками або граматичними помилками (описками), що стосуються істотних обставин або ускладнюють виконання рішення, можуть бути усунуті судом, який ухвалив рішення або ухвалу.
Суд вправі здійснити технічну заміну елементу, яка є очевидною й такою, що в подальшому може ускладнити виконання судового рішення.
Виправленню підлягають лише ті описки, що мають істотний характер. До таких належать: написання прізвищ та імен, адрес, зазначення дат і строків, зокрема, у резолютивній частині судового рішення, оскільки будь-яка описка має істотне значення і може ускладнити виконання рішення. Таким чином, описка трактується як явна неточність або незрозуміле формулювання.
Вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні, суд не вправі змінювати зміст судового рішення.
Аналогічне правозастосування викладене в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 26.11.2019 у справі № 800/520/16, постановах Верховного Суду від 03.12.2020 у справі № 804/5600/16 та від 19.07.2023 у справі № 640/4922/20.
Отже, з метою оперативного та дієвого усунення помилок технічного (неюридичного, непроцесуального) характеру в судовому рішенні застосовується інструмент виправлення описок (помилок правопису, які впливають на зміст чи порядок виконання судового рішення) і очевидних арифметичних помилок у судовому рішенні (переважно щодо здійснення розрахунків у контексті задоволення позовних вимог фінансового характеру) під час засідання адміністративного суду, який прийняв таке рішення, як із його власної ініціативи, так і за заявою учасника справи чи іншої заінтересованої особи, незалежно від набрання судовим рішення законної сили.
Однак, вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції, що заява представника позивача фактично спрямована не на виправлення арифметичної помилки у судовому рішенні, а має на меті зміну його змісту, що не відповідає положенням статті 253 КАС України.
Таким чином, враховуючи наведене вище, апеляційний суд приходить до висновку про дотримання судом першої інстанції вимог процесуального законодавства, а тому відхиляє згадані покликання апелянта.
Відтак, враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для виправлення описки в судовому рішенні.
Доводи апеляційної скарги, наведені на спростування висновків суду першої інстанції, не містять належного обґрунтування чи нових переконливих доводів, які б були безпідставно залишені без розгляду судом першої інстанції.
Порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права поза межами вимог апелянта та доводів, викладених у апеляційній скарзі, у ході апеляційного розгляду справи встановлено не було.
З огляду на викладене суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції, правильно встановив фактичні обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а, відтак, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.
Судові витрати розподілу не підлягають виходячи з вимог ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2024 року з питань виправлення помилок у рішенні суду у справі № 120/3710/24 – без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку у випадках, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя	 	І. М. Обрізко 	
судді	 	Л. П. Іщук 	
 	 	Т. І. Шинкар