Провадження № 1-кп/537/108/2026 
Справа № 537/55/26 

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.03.2026  року Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області, у складі
головуючого судді      ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання   ОСОБА_2 ,
прокурора       ОСОБА_3 ,
обвинуваченого      ОСОБА_4 ,
захисника       ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області кримінальне провадження №12026170530000001, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 січня 2026 року за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчук Полтавської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, який має на утриманні неповнолітню дитину 2009 року народження, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, ч. 2 ст. 309 КК України,-
установив:

ОСОБА_4 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, перебуваючи в районі дамби у лісосмузі по набережній Лейтенанта Дніпрова у м. Кременчуці, будучи обізнаним із законними умовами поводження з вибуховими пристроями, усвідомлюючи наслідки своїх суспільно небезпечних дій, направлених проти громадської безпеки в частині захисту життя та здоров`я людей від негативного впливу руйнівного характеру вибухових пристроїв у результаті їх неконтрольованого обігу, в порушення вимог законодавства України, яким регулюється порядок поводження з вибуховими пристроями, у тому числі всупереч п. п. 1,2 переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 17.06.1992 № 2471-XII, п. 9 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 № 622, знайшов, тобто незаконно придбав уніфікований запал ручної гранати модернізований УЗРГМ-2, один корпус ручної осколкової гранати Ф-1, спорядженої в середині, які в поєднанні в єдину конструкцію, будуть відноситися до категорії вибухових пристроїв (боєприпасів), чим реалізував свій злочинний умисел, направлений на незаконне придбання бойових припасів та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.
У подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне зберігання бойових припасів та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, маючи реальну можливість добровільно здати вищевказані бойові припаси та вибухові пристрої до правоохоронних органів, ОСОБА_4 почав протиправно зберігати бойові припаси та вибухові пристрої за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , до 08.12.2025.
Під час санкціонованого обшуку, проведеного 08.12.2025 з 10 год 30 хв по 13 год 18 хв. за місцем проживання ОСОБА_4 виявлено та вилучено уніфікований запал ручної гранати модернізований УЗРГМ-2, один корпус ручної осколкової гранати Ф-1, спорядженої в середині, які в поєднанні в єдину конструкцію, відносяться до категорії вибухових пристроїв (боєприпасів), котрі ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій і передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків, незаконно зберігав за місцем свого мешкання.
Окрім того, у невстановлений досудовим розслідуванням час та за не встановлених обставин, ОСОБА_4 , керуючись умислом на незаконне придбання та зберігання без мети збуту наркотичного засобу, психотропної речовини, незаконно придбав особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, та наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон, які почав незаконно зберігати за місцем мешкання з метою власного вживання без мети збуту.
У ході санкціонованого обшуку квартири АДРЕСА_2 ,08 грудня 2025 року в період часу з 10:30 год. по 13:18 год. за місцем мешкання ОСОБА_4 виявлено та вилучено шість паперових згортків з кристалічною речовиною, яка згідно висновку експерта № СЕ-19/117-25/26639-НЗПРАП від 16.12.2025, є наркотичним засобом, обіг якого обмежено - метадон, загальна маса якого становить 0,602 г, кристалічну речовину, яка згідно висновку експерта № СЕ- 19/117-25/26638-НЗПРАП від 16.12.2025, є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено - PVP, маса якої становить 0,472 г, невідому речовину білого кольору, яка згідно висновку експерта № СЕ-19/117-25/26640-НЗПРАП від 15.12.2025, є наркотичним засобом, обіг якого обмежено - метадоном, маса якого становить 5,135 г, які ОСОБА_4 попередньо придбав та зберігав за місцем мешкання без мети збуту для власного вживання.
Таким чином, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки у вигляді порушення правового режиму обігу наркотичних засобів і бажаючи їх настання, незаконно придбав та зберігав за місцем мешкання без мети збуту наркотичний засіб - метадон загальною масою 5,737 г. обіг якого обмежено та особливо небезпечну психотропну речовину - PVP масою 0,472 г, обіг якої заборонено.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні повністю визнав свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень за обставин, наведених в обвинувальному акті, не оспорював фактичні обставини справи, зазначив про щире каяття у вчиненому, просив не карати його суворо. Не заперечував щодо обмеження обсягу дослідження доказів та фактичних обставин справи його допитом та дослідженням характеризуючих матеріалів щодо його особи.
Зважаючи на повне і беззаперечне визнання вини обвинуваченим, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ч.3 ст.349 КПК України, з`ясувавши, що обвинувачений правильно розуміє зміст обвинувачення, переконавшись у добровільності його позиції, роз`яснивши обвинуваченому, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, заслухавши думку учасників процесу, які не заявляли заперечень проти розгляду справи із застосуванням ч.3 ст.349 КПК України, суд, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і вирішив обмежитись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів справи, які характеризують його особу. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст фактичних обставин справи, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що вони будить позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. 
Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані органами досудового розслідування як зберігання, придбання бойових припасів, вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу за ч. 1 ст. 263 КК України, та зберігання наркотичних засобів у великих розмірах та психотропної речовини, без мети збуту, за ч.2 ст. 309 КК України.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Крім того, суди визначаючи, ступінь тяжкості вчиненого злочину, повинні виходити з класифікації злочинів, а також особливостей конкретного злочину та обставин його вчинення.
Обставинами, які в силу ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття.
Обставин, які в силу ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_4 , не встановлено.
Визначаючи міру покарання ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчинених діянь, які відносяться до тяжкого та нетяжкого злочинів,особу обвинуваченого, який в силу ст. 89 КК України не судимий, не одружений, має на утриманні неповнолітню дитину 2009 року народження, матір якої позбавлено батьківських прав та передано дитину для подальшого виховання батькові, ОСОБА_4 , не працюючий, проживає із матір`ю – особою пенсійного віку, на обліку лікаря-психіатра не перебуває, звертався за медичною допомогою до лікаря-нарколога у 2001, 2004, 2020р.р. з приводу наркотичної залежності, позитивно характеризувався за місцем колишньої роботи, за місцем проживання протягом останнього року скарг та заяв щодо обвинуваченого не надходило. 
Приймаючи до уваги ступінь тяжкості та обставини кримінальних правопорушень, їх наслідки, враховуючи перелічені вище дані про особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд дійшов до висновку, що для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень йому має бути призначено покарання у межах санкції ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі та у межах санкції ч. 2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі, з застосуванням ч.1 ст. 70 КК України.
Разом з тим, враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав вину у вчинені кримінальних правопорушень, щиро розкаюється у вчиненому, суд дійшов до переконання, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства та вважає за необхідне звільнити останнього від відбування покарання з випробуванням, в порядку передбаченому ст. 75, 76 КК України. 
Таке покарання, на переконання суду, відповідає положенням статей 65-68 КК України та буде необхідним для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, відповідатиме особі обвинуваченого та є достатнім, для досягнення визначеної ст. 50 КК України мети покарання.
Цивільний позов в рамках кримінального провадження не заявлявся.
Відповідно до ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно стягнути на користь держави у рахунок відшкодування процесуальних витрат вартість проведення судових експертиз у загальному розмірі 16 045 гривень 20 копійок.
Долю речових доказів визначити відповідно до ст. 100 КПК України.
Підстав для обрання запобіжного заходу до вступу вироку у законну силу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не вбачається.
Керуючись статтями 373 – 375 КПК України, суд, -

ухвалив:
Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 263, частиною 2 статті 309 КК України та призначити йому покарання:
за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки;
за ч. 2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.
Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік, поклавши на нього під час іспитового строку такі обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави у рахунок відшкодування процесуальних витрат вартість проведення судових експертиз в сумі 16 045 (шістнадцять тисяч сорок п`ять) гривень 20 копійок.
Речові докази, що зберігаються у камері зберігання речових доказів відділення поліції №1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області:
- дві пластинки пігулок «Габана», - метадон, масою 5,135 г, метадон, загальною масою 0,602 г, - особливо небезпечну психотропну речовину PVP, масою 0,472 г, - уніфікований запал ручної гранати модернізований УЗРГМ-2, один корпус ручної осколкової гранати Ф-1, спорядженої всередині - знищити; 
- мобільний телефон «VIVO», імей1: НОМЕР_1 , імей2: НОМЕР_2 – повернути за належністю ОСОБА_4 .
Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги, яка подається через Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Подання апеляційної скарги на вирок зупиняє набрання ним законної сили.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Судові рішення суду апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту їх проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченому, прокурору.
Обвинуваченому роз`яснити його право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя :       ОСОБА_1