П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/10298/25 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Семенюк М.М. 
Суддя-доповідач - Полотнянко Ю.П. 
25 лютого 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Полотнянка Ю.П. 
суддів: Драчук Т. О.  Смілянця Е. С. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 26 червня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить:
- визнати протиправним рішення відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області про переплату оформлене повідомленням № 0600-0306-8/137455 від 30.10.2024.
- скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області про переплату оформлене повідомленням № 0600-0306-8/137455 від 30.10.2024 та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Житомирській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 безпідставно утримані суми пенсії.
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 26.06.2025 позов задоволено.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо направлення ОСОБА_1 листа № 0600-0306-8/137455 від 30.10.2024.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повернути ОСОБА_1 кошти, утримані на виконання рішення від 06.11.2024 №35271/03-16 про утримання надміру виплачених сум пенсій.
Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.
Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України. 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Судом першої інстанції встановлено, що Головне управління Пенсійного фонду України у Житомирській області направило лист № 0600-0306-8/137455 від 30.10.2024, яким повідомила позивача, що результаті проведеного відповідачем на виконання рішення суду від 25.10.2021 у справі № 240/18391/21 перерахунку утворилися надміру виплачені кошти за період з 01.06.2022 по 30.09.2024, які будуть утримуватися в розмірі 20% від суми пенсії щомісячно до повного погашення заборгованості; утримання відповідачем надміру виплачених сум пенсії з позивача розпочато з 01.12.2024.
Позивач вважаючи вказаний лист рішенням про утримання переплаченої йому суми пенсії звернувся до суду з позовом.
Приймаючи рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про обгрунтованість позовних вимог та наявність правових підстав для їх задоволення.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Законом України «Про пенсійне забезпечення», Положенням про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року № 28-2 (далі по тексту - Положення №28-2) та Порядком відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 21 березня 2003 року №6-4 (далі по тексту - Порядок №6-4), в редакціях, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин, які і передбачають повноваження відповідача щодо утримання надміру виплачених сум пенсій.
Відповідно до частин першої та другої статті 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Відрахування з пенсії провадяться в установленому законом порядку на підставі судових рішень, ухвал, постанов і вироків (щодо майнових стягнень), виконавчих написів нотаріусів та інших рішень і постанов, виконання яких відповідно до закону провадиться в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Розмір відрахування з пенсії обчислюється з суми, що належить пенсіонерові до виплати.
Згідно із частинами першою та другою статті 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії. Відрахування на підставі рішень органу, що призначає пенсії, провадяться в розмірі не більше 20 процентів пенсії понад відрахування з інших підстав.
В Порядку №6-4 зазначено:
"3. Суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку відповідно до статті 50 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
Рішення про стягнення приймає територіальний орган Пенсійного фонду України, в якому пенсіонер перебуває на обліку як одержувач пенсії (додаток 1)."
Лист Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області № 0600-0306-8/137455 від 30.10.2024 за формою та змістом не відповідає додатку 1 до Порядку №6-4, а тому не є рішенням про утримання надміру виплачених сум пенсій.
Як вбачається із доданого до заяви відповідача про закриття провадження у справі (вх. від 20.06.2025) рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області від 01.05.2025 № 18062/03-16 про скасування рішення щодо утримання надміру виплачених сум пенсій, відповідачем приймалось рішення від 06.11.2024 №35271/03-16 про утримання надміру виплачених коштів з ОСОБА_1 , яке скасовано.
Отже судом встановлено, що лист Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області № 0600-0306-8/137455 від 30.10.2024, яким позивача повідомлено, що з нього будуть утримуватися 20% від суми пенсії щомісячно до повного погашення заборгованості надміру виплачені кошти за період з 01.06.2022 по 30.09.2024, був направлений до прийняття рішення від 06.11.2024 №35271/03-16 про утримання надміру виплачених коштів з ОСОБА_1 .
Слід зазначити, що законодавством не передбачено повноважень відповідача направляти пенсіонеру листа про утримання з нього пенсії до прийняття рішення про утримання надміру виплачених сум пенсій, а тому вважає дії відповідача, які полягають в направленні позивачу такого листа протиправними.
Посилання апелянта на відсутність спору, так як рішенням Головного управління від 01.05.2025 № 18062/03-16 було скасовано рішення від 06.11.2024 № 35271/03-16 про утримання надміру виплачених сум пенсій з Позивача, та вирішено питання щодо повернення утриманих коштів, колегія суддів не приймає, оскільки предметом спору не є рішення відповідача від 06.11.2024 №35271/03-16 про утримання надміру виплачених сум пенсій з ОСОБА_1 .
Суд звертає увагу, що відповідно до рішенням від 01.05.2025 № 18062/03-16, відповідач вирішив повернути утримані на виконання рішення від 06.11.2024 №35271/03-16 кошти позивачу, при цьому доказів такого повернення суду не подав.
Враховуючи вищевказане та приписи ч. 2 ст. 9 КАС України, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що для ефективного захисту прав, свобод та інтересів позивача від порушень з боку відповідача слід вийти за межі позовних вимог та визнати протиправними його дії щодо направлення позивачу листа № 0600-0306-8/137455 від 30.10.2024 та зобов`язати відповідача повернути позивачу кошти, які були з нього утримані на виконання рішення від 06.11.2024 №35271/03-16 про утримання надміру виплачених сум пенсій, таким чином задовольнивши позов.
Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
У Х В А Л И В :
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 26 червня 2025 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст. 328 КАС України. 

Головуючий	 		Полотнянко Ю.П.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Драчук Т. О.    Смілянець Е. С.