Україна
Донецький окружний адміністративний суд 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2026 року Справа№200/10245/25 

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Галатіної О.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Донецького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Донецькій області про:
- визнання протиправною бездіяльність Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Донецькій області щодо не проведення нарахування та виплати ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 11.05.2024 по день фактичного розрахунку - 21.11.2025;
- зобов`язання Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Донецькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 11.05.2024 по день фактичного розрахунку - 21.11.2025, виходячи із розміру середньоденного грошового забезпечення за останні два місяці служби, які передували дню звільнення.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23.05.2025 по справі №00/2286/25, яке набуло законної сили 30.10.2025 згідно постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 30.10.2025, відповідачем 21.11.2025 було нараховано та виплачено суму коштів у загальному розмірі 88868,93 грн.
Позивач зазначає, що відповідачем протиправно не нараховано та невиплачено суму середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період 11.05.2025 по 21.11.2025.
Ухвалою суду від 30 грудня 2025 прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії.
Відкрито провадження в адміністративній справі № 200/10245/25. 
Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Витребувано від Відповідача наступні докази по справі:
- довідку про середній розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за останні два місяці, що передували звільненню, та розрахунок середньоденного грошового забезпечення, виходячи з приписів постанови КМУ № 100;
- докази виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 31 січня 2025 року у справі №200/335/25 (належним чином засвідчену копію платіжного доручення);
- довідку-розрахунок про нараховане та виплачене грошове забезпечення ОСОБА_1 при звільненні; 
- інші докази, які стали підставою для допущення спірної бездіяльності, вчинення спірних дій та прийняття рішень.
Запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали подати до суду відзив на позовну заяву з доказами на його підтвердження з одночасним надісланням (наданням) його копії та доданих до нього документів позивачу.
Від представника відповідача до суду надано відзив на позовну заяву, відповідно до якого зазначено, що до позовних вимог Позивача мають бути застосовані принцип справедливості та співмірності, а також визначені Великою Палатою Верховного Суду критерії зменшення розмірів відшкодування. Водночас рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23.05.2025 по справі № 200/2286/25, що набрало законної сили 30.10.2025, виконано Головним управлінням без зволікань та у найкоротший термін 21.11.2025. Грошові кошти у розмірі 88 918,93 грн. були перераховані Позивачу у повному обсязі. Крім того, Головне управління не є комерційною організацією та фінансується з Державного бюджету України. Головне управління здійснює сплату грошового забезпечення особам рядового та начальницького складу служби цивільного захисту виключно за наявності фінансування від ДСНС України. Відсутність фінансування з боку ДСНС України позбавляє можливості Головне управління здійснити вчасно оплату всіх необхідних платежів. На підставі викладеного вище, Головне управління просить суд під час прийняття рішення врахувати вищезазначені обставини та застосувати до спірних правовідносин критерії оцінки розумності, справедливості та пропорційності, які викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04.04.2018 у справі №524/1714/16-а, від 26.06.2019 у справі № 761/9584/15-ц, від 30.11.2020 у справі № 480/3105/19, від 21.04.2021 у справі № 360/3574/19.
Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. 
Згідно статті 258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
З огляду на вищевикладене справа розглядається судом в спрощеному позовному провадженні без виклику сторін.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Позивач, ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проходив службу на посаді начальника Великоновосільківського районного відділу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Донецькій області з 01.05.2013 по 20.05.2021. На посаді начальника 27 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Донецькій області позивач перебував з 20.05.2021 по 10.05.2024. 18.04.2024 наказом №262 позивача звільнено із служби цивільного захисту за пунктом 176 підпунктом З (за станом здоров`я) з 10 травня 2024 року.
У період проходження військової служби позивачу не у повному розмірі виплачувалась індексація грошового забезпечення. Тому з метою нарахування та виплати індексації грошового забезпечення позивач звернувся до суду.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 23.05.2025 по справі № 200/2286/25 адміністративний позов ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Донецькій області (адреса: 85000, Донецька область, м. Добропілля, вул. Першотравнева, буд. 54-А, ЄДРПОУ 38652962) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, задоволено повністю. 
Визнано протиправними дії Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Донецькій області щодо нарахування та виплати ОСОБА_2 сум грошового забезпечення, виходячи з посадового окладу та окладу за спеціальним званням із застосуванням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020, а не на 01.01.2021, за період з 01.02.2021 по 20.05.2021.
Визнано протиправними дії Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Донецькій області щодо нарахування та виплати ОСОБА_2 грошового забезпечення з урахуванням премії у зменшеному розмірі за період з 29.01.2020 по 20.05.2021.
Зобов`язано Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Донецькій області (адреса: 85000, Донецька область, м. Добропілля, вул. Першотравнева, буд. 54-А, ЄДРПОУ 38652962) здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) грошового забезпечення з урахуванням розміру премій згідно наказів: від 10.02.2020 № 32 о/с – 110% посадового окладу; від 10.03.2020 № 61 о/с – 110% посадового окладу; від 10.04.2020 № 85 о/с – 110% посадового окладу; від 08.05.2020 № 101 о/с – 110% посадового окладу; від 09.06.2020 № 127 о/с – 110% посадового окладу; від 09.07.2020 № 161 о/с – 110% посадового окладу; від 14.08.2020 № 192 о/с – 152% посадового окладу; від 10.09.2020 № 222 о/с – 148% посадового окладу; від 09.10.2020 № 250 о/с – 149% посадового окладу; від 10.11.2020 № 275 о/с – 149% посадового окладу; від 09.12.2020 № 295 о/с – 149% посадового окладу; від 19.01.2021 № 16 о/с – 179% посадового окладу; від 09.02.2021 № 31 о/с – 179% посадового окладу; від 09.03.2021 № 57 о/с – 179% посадового окладу; від 09.04.2021 № 84 о/с – 175% посадового окладу; від 07.05.2021 №114 о/с – 179% посадового окладу, та надбавки за особливості проходження служби у розмірі 50% посадового окладу, окладу за спеціальним званням та надбавки за вислугу років, шляхом визначення посадового окладу та окладу за спеціальним (військовим) званням за період з 29.01.2020 по 20.05.2021 із застосуванням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01.01.2020, 01.01.2021, з урахуванням раніше виплачених сум.
Визнано протиправними дії Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Донецькій області щодо нарахування та виплати ОСОБА_2 грошової допомоги на оздоровлення за 2020 рік, виходячи з грошового забезпечення з урахуванням премії у зменшеному розмірі, а саме у розмірі 46% посадового окладу.
Зобов`язано Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Донецькій області (адреса: 85000, Донецька область, м. Добропілля, вул. Першотравнева, буд. 54-А, ЄДРПОУ 38652962) здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) грошової допомоги на оздоровлення за 2020 рік, виходячи з грошового забезпечення з урахуванням премії у розмірі 110% посадового окладу та з урахуванням надбавки за особливості проходження служби у розмірі 50% посадового окладу, окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років, шляхом визначення посадового окладу та окладу за спеціальним (військовим) званням із застосуванням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01.01.2020, з урахуванням раніше виплачених сум.
Визнано протиправними дії Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Донецькій області щодо нарахування та виплати ОСОБА_2 матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2020 рік, виходячи з грошового забезпечення з урахуванням премії у зменшеному розмірі, а саме у розмірі 78% посадового окладу.
Зобов`язано Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Донецькій області (адреса: 85000, Донецька область, м. Добропілля, вул. Першотравнева, буд. 54-А, ЄДРПОУ 38652962) здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2020 рік, виходячи з грошового забезпечення з урахуванням премії у розмірі, а саме у розмірі 149% посадового окладу та з урахуванням надбавки за особливості проходження служби у розмірі 50% посадового окладу, окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років, шляхом визначення посадового окладу та окладу за спеціальним (військовим) званням із застосуванням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01.01.2020, з урахуванням раніше виплачених сум.
Визнано протиправними дії Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Донецькій області щодо нарахування та виплати ОСОБА_2 грошової допомоги на оздоровлення за 2021 рік, виходячи з грошового забезпечення з урахуванням премії у зменшеному розмірі, а саме у розмірі 99% посадового окладу.
Зобов`язано Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Донецькій області (адреса: 85000, Донецька область, м. Добропілля, вул. Першотравнева, буд. 54-А, ЄДРПОУ 38652962) здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) грошової допомоги на оздоровлення за 2021 рік, виходячи з грошового забезпечення з урахуванням премії у розмірі 179% посадового окладу та з урахуванням надбавки за особливості проходження служби у розмірі 50% посадового окладу, окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років, шляхом визначення посадового окладу та окладу за спеціальним (військовим) званням із застосуванням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01.01.2021, з урахуванням раніше виплачених сум. .
Вищезазначене рішення набуло законної сили 30.10.2025 року, відповідно до постанови Першого апеляційного адміністративного суду
На виконання вказаного рішення суду відповідачем 21.11.2025 року сплачено заборгованість у сумі 88868,93 грн., що підтверджується випискою з банку, а також листом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Донецькій області від 24.11.2025 №50 01-10760/50 20-4. 
Вищевказане підтверджується матералами справи та не заперечується сторонами.
Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правові норми належить застосувати до цих правовідносин, суд виходить з наступного.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Згідно із частиною першою статті 9 Закону України від 20 грудня 1991 року №2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі - Закон №2011-XII) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Частиною четвертою статті 2 Закону України від 25 березня 1992 року №2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу" (у редакції, на час виникнення спірних правовідносин; далі - Закон №2232-XII) передбачено, що порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.
Відповідно до частини другої статті 24 Закону №2232-XII (у цій же редакції) закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.
Відповідно до статті 116 КЗпП України (у редакції, чинній на момент виключення позивача зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення) при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.
В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.
Згідно зі статтею 117 КЗпП України (у цій же редакції) в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.
Законом №2352-IX, який набрав чинності з 19 липня 2022 року, статтю 117 КЗпП України викладено в такій редакції:
«У разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців.
При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум роботодавець повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування у разі, якщо спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору, але не більш як за період, встановлений частиною першою цієї статті.».
Наведена редакція статті 117 КЗпП України набрала законної сили з 19 липня 2022 року.
Таким чином, приписи чинної редакції статті 117 КЗпП України законодавець обмежив виплату середнього заробітку 6 місяцями.
Наведена правова позиція узгоджується із висновком судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, викладеному у постанові від 06 грудня 2024 року у справі № 440/6856/22.
Суд звертає увагу, що правовідносини, які регулюються статтею 117 Кодексу законів про працю України, пов`язані із недотриманням роботодавцем свого обов`язку провести повний розрахунок з працівником при звільненні.
Відповідно до частини третьої статті 24 Закону України Про військовий обов`язок та військову службу закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.
Аналогічна правова позиція зазначена Верховним Судом у постанові від 28.08.2025 по справі № 580/890/24.
За таких обставин застосуванню до спірних правовідносин належать приписи статті 117 Кодексу законів про працю України у редакції на момент їхнього виникнення, тобто до набрання чинності Законом № 2352-ІХ.
При цьому, період стягнення середнього заробітку з 19.07.2022 до дня фактичного розрахунку при звільненні регулюється вже нині чинною редакцією статті 117 Кодексу законів про працю України, яка передбачає обмеження виплати такому працівникові шістьма місяцями.
Судом встановлено, що у справі, що розглядається, спірний період тривав з 11.05.2024 (наступний день за датою звільнення позивача) по 21.11.2025 (дата остаточного розрахунку). 
Тобто спірні правовідносини охоплюють період, який виник після 19.07.2022. 
З урахуванням наведеного до спірних правовідносин підлягає застосуванню ст. 117 Кодексу законів про працю України в редакції згідно із Законом України від 01 липня 2022 року № 2352-IX, яка діє з 19 липня 2022 року.
Відтак позивач має право на отримання середнього грошового забезпечення за несвоєчасний розрахунок при звільненні починаючи з 11 травня 2024 року (наступний день після звільнення зі служби), проте не більш як за шість місяців. В даній справі це шість місяців затримки розрахунку при звільненні, тобто з 11 травня 2024 року по 10 листопада 2024 року включно, що становить 183 дні.
Порядок обчислення середньої заробітної плати затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100.
Відповідно до п. 2 розд. ІІ вказаного Порядку обчислення середньої заробітної плати для оплати часу відпусток, надання матеріальної (грошової) допомоги або виплати компенсації за невикористані відпустки проводиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки, надання матеріальної (грошової) допомоги або виплати компенсації за невикористані відпустки.
У всіх інших випадках середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата.
Якщо протягом останніх двох календарних місяців, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата, працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи.
Час, протягом якого працівник згідно із законодавством не працював і за ним не зберігався заробіток або зберігався частково, виключається з розрахункового періоду. З розрахункового періоду також виключається час, за який відсутні дані про нараховану заробітну плату працівника внаслідок проведення бойових дій під час дії воєнного стану.
Якщо у працівника відсутній розрахунковий період, то середня заробітна плата обчислюється відповідно до абзаців третього - п`ятого пункту 4 цього Порядку.
Відповідно до п. 3 розд. ІІІ Порядку при обчисленні середньої заробітної плати враховуються всі суми нарахованої заробітної плати згідно із законодавством та умовами трудового договору, крім визначених у пункті 4 цього Порядку.
Суми нарахованої заробітної плати враховуються у розмірах, в яких вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо (абз. 2 п. 3 розд. ІІІ Порядку).
Пунктом 8 розд. IV Порядку встановлено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.
Отже, не проведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у визначені строки є підставою для відповідальності, що передбачена ст. 117 Кодексу законів про працю України, у виді виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців.
Згідно з довідки про щомісячне грошове забезпечення ОСОБА_1 , середньоденний заробіток позивача виходячи з розрахунку за два місяці перед виключенням зі списків особового складу частини березень-квітень 2024 року становить 1264,92 грн. ((38580,00 грн. + 38580,00 грн.): 61 кал.день)).
Таким чином, за період затримки розрахунку при звільненні з 11.05.2024 по 10.11.2024 (183 дні) середній заробіток склав 231 480,36 грн (1264,92 грн х 183 днів).
Як свідчить довідка про грошове забезпечення за травень 2024 року, відповідачем нараховано суму при звільненні – 706885,40 грн.
При цьому, загальна сума належних позивачу виплат при звільненні мала становити 795 094,33 грн (706885,40 грн. + 88868,93 грн (сума в загальному розмірі, яку виплачено позивачу на виконання рішення суду від 23.05.2025 у справі №200/2286/25)).
Таким чином, недоплачена сума належного позивачу грошового забезпечення при звільненні 88868,93 грн. у процентному виразі дорівнює 11,18% від 795 094,33 грн.
З огляду на викладене, виходячи з того, що середній заробіток за 183 дні затримки виплати грошового забезпечення склав 231 480,36 грн., та враховуючи принцип справедливості та співмірності, виплаті на користь позивача за період затримки розрахунку з 11.05.2024 по 10.11.2024 підлягають кошти у сумі 25 879,50 грн (11,18% від 231 480,36 грн).
Таким чином, підлягає стягненню на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 25 879,50 грн за період з 11.05.2024 по 10.11.2024.
Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п. 29).
Частиною 1 статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з нормами частини другої зазначеної статті у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно зі статтею 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Згідно ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. 
Згідно п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», позивач звільнений від сплати судового збору при звернені до суду.
Відтак, підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 32, 139, 243 – 246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, – задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Донецькій області щодо не проведення нарахування та виплати ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 11.05.2024 по день фактичного розрахунку - 21.11.2025.
Зобов`язати Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Донецькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 25 879,50 грн за період.
У задоволенні решти позовних вимог – відмовити.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Інформацію щодо роботи суду можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://adm.dn.court.gov.ua.

Суддя О.О. Галатіна