ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
26 березня 2026 року справа №200/2063/24 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Гаврищук Т.Г., Сіваченко І.В., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 22 грудня 2025 року у справі № 200/2063/24 (головуючий І інстанції Христофоров А.Б.) розглянувши заяву представника позивача про зміну способу та порядку виконання судового рішення у справі № 200/2063/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

У С Т А Н О В И В: 

08.04.2024 року позивач - ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, у якому просив:
- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії з урахуванням всіх видів грошового забезпечення та надбавки, доплати, підвищення та премії; 
- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату йому пенсії з 01.11.2019 з урахуванням всіх основних та додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премій, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону №2262-XII, ст. 9 Закону №2011-XII та з урахуванням положень Постанови №704, згідно оновленої довідки про розмір грошового забезпечення за №7522/Д від 26.12.2023 року, складеної Державною установою “Територіальне медичне об`єднання МВС України по Львівській області” з 01.04.2021 року.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2024 року у справі № 200/2063/24 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо нездійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 1 грудня 2019 року на підставі оновленої довідки від 29.01.2024 № 7621/Д про розмір грошового забезпечення, складеної Державною установою Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Львівській області станом на листопад 2019 року.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_1 з 1 грудня 2019 року на підставі Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”, з урахуванням довідки про розмір грошового забезпечення Державної установи Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Львівській області від 26.12.2023 № 7522/Д, із зазначенням основних і додаткових видів грошового забезпечення, з урахуванням виплачених сум.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Вказане рішення відповідно до постанови Першого апеляційного адміністративного суду набрало законної сили 12 лютого 2025 року. 
27.03.2025 року по справі №200/2063/24 судом було видано виконавчі листи.
08.12.2025 року до Донецького окружного адміністративного суду від представника позивача надійшла заява про зміну способу та порядку виконання судового рішення, в якій представник просив суд: змінити спосіб виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 08.10.2024 в справі №200/2063/24 шляхом стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 нарахованої та невиплаченої суми пенсії за період з 01.12.2019 року по 28.02.2025 року у розмірі 321 954,86 грн.
В обґрунтування заяви про зміну способу та порядку виконання судового рішення, зазначено, що на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду по справі №200/2063/24 Головне Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області провело перерахунок його пенсії та нарахована заборгованість за період з 01.12.2019 року по 28.02.2025 року у розмірі 321.954,86 грн. На звернення ОСОБА_1 щодо виплати заборгованості за період з 01.12.2019 року по 28.02.2025 року у розмірі 321.954,86 грн., Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області за вихідним номером 32788-32460/Р-02/8-0500/25 від 22.08.25р повідомило, що відповідно до п.7 розділу ІІ Порядку розроблення, затвердження та виконання бюджету Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 31.08.2009 № 21-2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.09.2009 за № 897/16913 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 09.12.2021 № 35-1), видатки на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, виданими або ухваленими після набрання чинності Законом України від 05.06.2012 № 4901-VI “Про гарантії держави щодо виконання судових рішень”, плануються в межах коштів Державного бюджету України, передбачених у Державному бюджеті України на фінансування пенсійних програм. Виплату коштів, обчислених мені на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 08.10.2024 року по справі №200/2063/24, у загальній сумі 321 954,86 грн. буде здійснено у межах бюджетних асигнувань, виділених на цю мету. 27.03.2025року на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 08.10.2024 було видано наказ про примусове виконання рішення, за яким постановою державного виконавця від 28 листопада 2025 року було відкрито виконавче провадження. У ході виконавчого провадження Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області добровільно рішення суду в частині виплати коштів, обчислених ОСОБА_1 на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 08.10.2024 року по справі №200/6053/23, у загальній сумі 321 954,86 грн., не виконало.
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 22 грудня 2025 року у справі № 200/2063/24 заяву представника позивача про зміну способу та порядку виконання судового рішення у справі №200/2063/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено. Змінено спосіб і порядок виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2024 року у справі №200/2063/24 в частині зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_1 з 1 грудня 2019 року на підставі Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”, з урахуванням довідки про розмір грошового забезпечення Державної установи Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Львівській області від 26.12.2023 № 7522/Д, із зазначенням основних і додаткових видів грошового забезпечення, з урахуванням виплачених сум, на: 
“Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 нараховані та невиплачені суми пенсії за період з 01.12.2019 року по 28.02.2025 року у розмірі 321 580,16 грн.”.
Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та прийняти нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви представника позивача про зміну способу і порядку виконання рішення суду.
В обгрунтування апеляційної скарги зазначено, що зміна способу і порядку виконання рішення суду, у такому випадку, не захищає право позивача на отримання сум заборгованості з пенсійних виплат, яка фактично може бути виплачена за наявності відповідних бюджетних асигнувань.
Справу розглянуто в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України. 
Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. 
Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав. 
Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України; судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку; контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Конституційний Суд України зазначив, що складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення (абзац третій пункту 2.1 мотивувальної частини Рішення від 26 червня 2013 року № 5-рп/2013). Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).
Також, Конституційний Суд України у Рішенні від 26 червня 2013 року № 5-рп/2013 взяв до уваги практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), який, зокрема, у пункті 43 рішення у справі “Шмалько проти України” (заява № 60750/00, від 20 липня 2004 року) вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.
Відповідно до статті 14 КАС України: судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України (частина перша); судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України (частина друга); невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, установлену законом (частина третя).
Згідно із частиною першою статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Отже, обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених статтею 129-1 Конституції України, а також статтями 14 та 370 КАС України.
Зазначені висновки узгоджуються із правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постановах від 23 квітня 2020 року у справі №560/523/19, від 01 лютого 2022 року у справі №420/177/20 та від 18 травня 2022 року у справі №140/279/21.
Згідно із частиною третьою статті 33 Закону України “Про виконавче провадження” за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України “Про гарантії держави щодо виконання судових рішень”, мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.
Відповідно до частини першої статті 2 Закону України “Про гарантії держави щодо виконання судових рішень” держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є, зокрема, державний орган.
Статтею 7 Закону України “Про гарантії держави щодо виконання судових рішень” визначено, що виконання рішень суду про зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за якими є державний орган, державне підприємство, юридична особа, здійснюється в порядку, встановленому Законом України “Про виконавче провадження”, з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом. У разі якщо рішення суду, зазначені в частині першій цієї статті, не виконано протягом двох місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, крім випадків, коли стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій, державний виконавець зобов`язаний звернутися до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення.
Абзацом першим частини третьої статті 378 КАС України визначено, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат (абзац другий частини третьої статті 378 КАС України).
З наведених положень статті 378 КАС України слідує, що невиконання рішення суду про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії за вислугу років позивачу з 1 грудня 2019 року на підставі Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”, з урахуванням довідки про розмір грошового забезпечення Державної установи Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Львівській області від 26.12.2023 № 7522/Д, із зазначенням основних і додаткових видів грошового забезпечення, з урахуванням виплачених сум протягом двох місяців з дня набрання законної сили цим судовим рішенням є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.
З дати набрання рішенням суду законної сили пройшло більше десяти місяців.
Листом від 22.08.2025 року № 32788-32460/Р-02/8-0500/25 Відповідачем було повідомлено Позивачу, що на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 08.10.2024 по справі №200/2063/24, яке набрало законної сили 12.02.2025, в лютому 2025 року проведено індивідуальний перерахунок пенсії з 01 грудня 2019 року на підставі Закону №2262, з урахуванням довідки про розмір грошового забезпечення Державної установи Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Львівській області від 26.12.2023 № 7522/Д, із зазначенням основних і додаткових видів грошового забезпечення, з урахуванням виплачених сум. Після виконання рішення суду розмір пенсії з 01.03.2025 склав 12390,29 грн. Доплата до пенсії за період з 01.12.2019 по 28.02.2025 у загальній сумі складає 321954,86 грн. Рішення виконано в повному обсязі в межах функціональних повноважень та діючого законодавства. 
Відповідно до витягу з електронної пенсійної справи Позивача, Відповідачем було проведено виплату коштів на погашення заборгованості у жовтні 2025 року – в розмірі 187,35 грн та у листопаді 2025 року – в розмірі 187,35 грн.
Станом на дату розгляду заяви про зміну порядку виконання судового рішення заборгованість у розмірі 321 580,16 грн., позивачу не сплачена.
Судом встановлено, що наявні підстави для зміни способу і порядку виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2024 року у справі № 200/2063/24 шляхом стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 нарахованої та невиплаченої суми пенсії за період з 01.12.2019 року по 28.02.2025 року у розмірі 321 580,16 грн. 
На підставі викладеного вище, суд першої інстанції дійшов правильного висновку за належне змінити спосіб захисту прав позивача із зобов`язання на стягнення.
Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Ураховуючи наведене, колегія суддів не знаходить правових підстав для задоволення апеляційної скарги і відповідно для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, правові висновки суду першої інстанції скаржником не спростовані.
Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 22 грудня 2025 року у справі № 200/2063/24 - залишити без задоволення. 
Ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 22 грудня 2025 року у справі № 200/2063/24 - залишити без змін. 
Повне судове рішення складено 26 березня 2026 року.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя А.А. Блохін

Судді Т.Г. Гаврищук

І.В. Сіваченко