Справа №597/1629/25
Провадження №2/597/109/2026

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" березня 2026 р. Заліщицький районний суд Тернопільської області

в складі: судді Шевчук В.М.
за участі секретаря судового засідання Николайчук З.М. 
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Заліщики цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 до Більче-Золотецької сільської ради Чортківського району Тернопільської області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування,

У С Т А Н О В И В:

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , звернувся до суду з позовною заявою до Заліщицької міської ради Чортківського району Тернопільської області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, у якій просив встановити юридичний факт про те, що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 є дочкою померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 .
Також просив визнати за ОСОБА_2 , як спадкоємицею за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , право на земельну частку (пай), розміром 1,47 умовних кадастрових гектара, в селянській спілці “Україна”, кадастровий номер 6122080700:01:001:0992, що на території колишньої Блищанської сільської ради Заліщицького району Тернопільської області, на яку відповідно до сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ТР №0066912 від 01.10.1996 року мала право ОСОБА_4 , спадщину після смерті якої прийняла ОСОБА_3 .
В обґрунтування позовних вимог представник позивачки посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 , після смерті якої відкрилася спадщина, до складу якої входить право на земельну частку (пай), розміром 1,47 умовних кадастрових гектара, в селянській спілці “Україна”, що на території колишньої Блищанської сільської ради Заліщицького району Тернопільської області, відповідно до сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ТР №0066912 від 01.10.1996 року, виданого на ім`я ОСОБА_4 . 
На момент своєї смерті остання постійно проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_1 нею на момент смерті проживала та була зареєстрована дочка ОСОБА_3 . Інших спадкоємців до її майна немає, заповітів спадкодавиця не складала. 
Таким чином, як стверджує представник позивачки, ОСОБА_3 , будучи дочкою спадкодавиці ОСОБА_4 , тобто спадкоємицею за законом першої черги після її смерті, прийняла спадщину, постійно проживаючи з матір`ю на час її смерті та не відмовившись від прийняття спадщини у визначений законом строк. Однак оформити належним чином прийняте спадкове майно ОСОБА_3 за життя не встигла, оскільки померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
За життя — 12.06.2008 року ОСОБА_3 склала на користь позивачки ОСОБА_2 заповіт, посвідений Більче-Золотецькою сільською радою та зареєстрований в реєстрі за №625. 
Отже після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, до складу якої входить право на земельну частку (пай), розміром 1,47 умовних кадастрових гектара, в селянській спілці “Україна”, що на території колишньої Блищанської сільської ради Заліщицького району Тернопільської області, на яку відповідно до сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ТР №0066912 від 01.10.1996 року мала право ОСОБА_4 , спадщину після смерті якої прийняла ОСОБА_3 . 
На момент своєї смерті ОСОБА_3 постійно проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_1 нею на момент смерті проживала та була зареєстрована ОСОБА_2 . Інших спадкоємців до її майна немає, в шлюбі спадкодавиця на день смерті не перебувала, склала на користь позивачки вказаний вище заповіт. Крім цього, позивачка 27.04.2010 року звернулася до Борщівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_3 . 
Таким чином позивачка, будучи спадкоємцею за заповітом після смерті ОСОБА_3 , прийняла спадщину після її смерті відповідно до приписів ч.3 ст.1268 ЦК України. 
24.09.2025 року позивачка знову через свого представника звернулася до Борщівської державної нотаріальної контори з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті тітки ОСОБА_3 . Проте, державний нотаріус повідомила позивачці про те, що вона не має можливості підтвердити родинні зв`язки померлих ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (мама-дочка), отже і право на спадкування згідно ч.1 ст.1261 ЦК України та є недоведеним факт належності спадкодавиці права на спадкову земельну частку (пай), тому пропонує для встановлення факту родинних відносин та з метою оформлення права на спадкове майно після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 звернутися з позовом до суду. 
У позивачки дійсно немає можливості підтвердити наявність між померлими ОСОБА_4 та ОСОБА_3 родинних відносин (мама-дочка), виходячи з того, що у неї відсутнє свідоцтво про народження ОСОБА_5 , більше того, такий актовий запис відсутній в принципі. З метою віднайдення доказів народження ОСОБА_5 позивачка зверталася із відповідною заявою до Державного архіву Тернопільської області. Однак вказаний архівний орган повідомив позивачці про те, що ОСОБА_6 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 в с.Мишків колись Заліщицького тепер Чортківського району Тернопільської області, її батьком значиться ОСОБА_7 , матір`ю ОСОБА_8 . 
Від встановлення юридичного факту родинних відносин між покійними ОСОБА_4 та ОСОБА_3 родинних відносин (мама-дочка) залежить виникнення майнового права позивачки на спадкове майно після смерті ОСОБА_3 , як спадкоємиці за заповітом. Іншого способу для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , окрім звернення до суду у позивачки немає.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи

18.12.2025 року до Заліщицького районного суду Тернопільської області надійшла заява від представника позивачки ОСОБА_2 - ОСОБА_1 про заміну первісного відповідача на належного відповідача у справі на Більче-Золотецьку сільську раду Чортківського району Тернопільської області, оскільки право власності на спадкову земельну частку (пай) відповідно до відповіді ГУ «Держгеокадастру в Тернопільській області» зареєстроване за Більче-Золотецькою сільською радою Чортківського району Тернопільської області. 
Позивачка ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_1 у підготовче судове засідання не з`явилися, однак від представника позивачки надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують повністю.
Представник відповідача - Більче-Золотецької сільської ради Чортківського району Тернопільської області у судове засідання не з`явився, однак від нього надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає повністю.

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 01.12.2025 року суддя Шевчук В.М. прийняла до свого провадження цивільну справу та визначила проводити розгляд справи у порядку загального позовного провадження.
Ухвалою суду від 10.02.2026 року клопотання представника позивачки про заміну відповідача Заліщицької міської ради Чортківського району Тернопільської області задоволено. Замінено первісного відповідача на Більче-Золотецьку сільську раду Чортківського району Тернопілсьької області. Підготовче судове засідання відкладено.
Відповідно до приписів ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. 
Судом на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІV.Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позовна заява ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 до Більче-Золотецької сільської ради Чортківського району Тернопільської області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_4 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 07.02.2006 року.
Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина, до складу якої входить право на земельну частку (пай), розміром 1,47 умовних кадастрових гектара, в селянській спілці “Україна”, що на території колишньої Блищанської сільської ради Заліщицького району Тернопільської області, відповідно до сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ТР №0066912 від 01.10.1996 року, виданого на ім`я ОСОБА_4 . 
Вказане також підтверджується відповіддю Головного Управління Держгеокадастру у Тернопільській області №К-254/0-275/6-25 від 18.08.2025 року.
Зазначеною відповіддю ГУ Держгеокадастру у Тернопільській області повідомило, що земельна ділянка відповідно до сертифікату серії ТР №0066912 від 01.10.1996 року, виданого на ім`я ОСОБА_4 , сформована, їй присвоєно кадастровий номер 6122080700:01:001:0992, право власності зареєстроване 16.03.2023 року за Більче-Золотецькою сільською радою, перебуває в оренді ПП “НВАП “Ель-Гаучо”.
Відповідно до довідки №399, виданої 22.07.2025 року Більче-Золотецькою сільською радою, ОСОБА_4 на момент своєї смерті постійно проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_1 нею на момент смерті проживала та була зареєстрована дочка ОСОБА_3 . Інших спадкоємців до її майна немає, заповітів спадкодавиця не складала.
У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 , будучи дочкою спадкодавиці ОСОБА_4 , тобто спадкоємицею за законом першої черги після її смерті, прийняла спадщину, постійно проживаючи з матір`ю на час її смерті та не відмовившись від прийняття спадщини у визначений законом строк. 
Однак оформити належним чином прийняте спадкове майно ОСОБА_3 за життя не встигла, оскільки померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 05.11.2009 року.
За життя — 12.06.2008 року ОСОБА_3 склала на користь позивачки ОСОБА_2 заповіт, посвідений Більче-Золотецькою сільською радою та зареєстрований в реєстрі за №625.
Отже після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, до складу якої входить право на земельну частку (пай), розміром 1,47 умовних кадастрових гектара, в селянській спілці “Україна”, що на території колишньої Блищанської сільської ради Заліщицького району Тернопільської області, на яку відповідно до сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ТР №0066912 від 01.10.1996 року мала право ОСОБА_4 , спадщину після смерті якої прийняла ОСОБА_3 .
Відповідно до довідки №673, виданої 21.06.2010 року Більче-Золотецькою сільською радою, ОСОБА_3 на момент своєї смерті постійно проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_1 нею на момент смерті проживала та була зареєстрована ОСОБА_2 . Інших спадкоємців до її майна немає, в шлюбі спадкодавиця на день смерті не перебувала, склала на користь позивачки вказаний вище заповіт.
Крім цього, встановлено, що позивачка 27.04.2010 року звернулася до Борщівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка зареєстрована за №511 у спадковій справі №250.
Таким чином, знайшло своє повне ствердження те, що позивачка, будучи спадкоємицею за заповітом після смерті ОСОБА_3 , прийняла спадщину після її смерті відповідно до приписів ч.3 ст.1268 ЦК України. 
24 вересня 2025 року позивачка, через свого представника звернулася до Борщівської державної нотаріальної контори із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті тітки ОСОБА_3 .
Державний нотаріус Борщівської державної нотаріальної контори Інна Дідик 24.09.2025 року за вих.№680/02-14 повідомила позивачці про те, що вона не має можливості підтвердити родинні зв`язки померлих ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (мама-дочка), отже і право на спадкування згідно ч.1 ст.1261 ЦК України та є недоведеним факт належності спадкодавиці права на спадкову земельну частку (пай), тому пропонує для встановлення факту родинних відносин та з метою оформлення права на спадкове майно після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 звернутися з позовом до суду.
Крім цього нотаріус повідомила, що до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 заведено 27.04.2010 року за заявою позивачки спадкову справу №250/2010.
Також нотаріус повідомила, що до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини у даній спадковій справі до майна ОСОБА_3 ніхто, крім позивачки, не звертався, їй вже раніше видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом.
До майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 спадкової справи не заводилося, що також підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру. 
Судом встановлено, що у позивачки немає можливості підтвердити наявність між померлими ОСОБА_4 та ОСОБА_3 родинних відносин (мама-дочка), виходячи з наступного:
у позивачки відсутнє свідоцтво про народження ОСОБА_5 , більше того, такий актовий запис відсутній в принципі, що підтверджується повним витягом з ДРАЦС №00053777669 від 23.09.2025 року, про що згадує у своїй відповіді № 680/02-14 від 24.09.2025 року державний нотаріус.
З метою віднайдення доказів народження ОСОБА_5 позивачка зверталася із відповідною заявою до Державного архіву Тернопільської області. 
Однак вказаний архівний орган відповіддю №К-170/04-15 від 15.08.2025 року повідомив позивачці про те, що ОСОБА_6 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 в с.Мишків колись Заліщицького тепер Чортківського району Тернопільської області, її батьком значиться ОСОБА_7 , матір`ю ОСОБА_8 , актовий запис про народження №13 від 18.09.1940 року.
Суд погоджується з доводами представника позивачки стосовно того, що від встановлення юридичного факту родинних відносин між покійними ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (мама-дочка) залежить виникнення майнового права позивачки на спадкове майно після смерті ОСОБА_3 , як спадкоємиці за заповітом. 
Суд враховує, що звернення до суду з вимогою про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування цілком відповідає законодавству.
Іншого способу оформлення спадщини після смерті ОСОБА_3 , окрім звернення до суду у позивачки немає.

V. Оцінка суду

Згідно зі ст.10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Вимогами ст.12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Згідно пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" №7 від 16.04.2004 року, громадянин, включений до списку, який додається до Державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта.
Відповідно до пунктів 16, 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними прав вимоги на відведення земельної частки (пай) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства.
Відповідно до положень ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.5 ст.1268 ЦК України).
У постанові Верховного Суду від 18 грудня 2019 року в справі №265/6868/16-ц (провадження №61-34234св18) зроблено висновок про те, що у справах про визнання права власності у порядку спадкування належним відповідачем є спадкоємець (спадкоємці), який прийняв спадщину, а у випадку його відсутності, усунення від права на спадкування, неприйняття ним спадщини, а також відмови від її прийняття, належним відповідачем є відповідний орган місцевого самоврядування.
Відповідно до положень ч.1 ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ч.1 ст.1217 ЦК України).
Відповідно до ч.1 ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.
Згідно приписів ст.ст.1233-1235 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.
Статтею 1296 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може отримати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Статтею 1221 ЦК України визначено місце відкриття спадщини за останнім місцем проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місце відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, за відсутності нерухомого майна- місце знаходження основної частини рухомого майна.
Відповідно до положень п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.
Згідно із правовою позицією Верховного Суду, яку висловлено у постанові від 22.09.2021 року у справі №227/3750/19, зазначено, що звернення до суду з позовом про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом допускається, якщо це в майбутньому порушує право власності на спадкове майно.
Отже, звернення до суду з вимогою про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування цілком відповідає законодавству.
Відповідно до пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину в судовому розгляді не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.
Згідно пункту 3.5 Інформаційного листа ВССУ з розгляду кримінальних та цивільних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. 
Положеннями ст.1 Закону України “Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власника земельних часток (паїв)” передбачено, що до осіб, які мають право на земельну частку (пай) відносяться громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом.
Згідно ст.2 вищевказаного Закону основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).
Вирішуючи дані позовні вимоги, суд виходить з того, що дані правовідносини є спадковими, а позивачка позбавлена права на нотаріальне оформлення своїх спадкових прав, тому її право підлягає захисту в судовому порядку, шляхом його визнання відповідно до вимог положень п.1 ч.2 ст.16 ЦК України.
За встановлених обставин справи суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що спрямовані на реальний захист прав та інтересів спадкоємиці при оформленні її спадкових справ, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення.

VI. Щодо розподілу судових витрат

Згідно п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат по справі, суд вважає, що їх слід покласти на сторони в понесених ними розмірах.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.10, 12, 13, 76, 77, 81, 141, 197-200, 211, 247, 259, 263-265, 268, 272-273, 315, ч.1 ст.354 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст.16, 1216-1218, 1220-1223, 1233-1236, 1258, 1261, 1268, 1296-1298 Цивільного кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Позов  ОСОБА_1 , який діє в інтересах  ОСОБА_2  до Більче-Золотецької сільської ради Чортківського району Тернопільської області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування задовольнити повністю.
Встановити юридичний факт про те, що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 є дочкою померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 .
Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , як спадкоємицею за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , право на земельну частку (пай), розміром 1,47 умовних кадастрових гектара, в селянській спілці “Україна”, кадастровий номер 6122080700:01:001:0992, що на території колишньої Блищанської сільської ради Заліщицького району Тернопільської області, на яку відповідно до сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ТР №0066912 від 01.10.1996 року мала право ОСОБА_4 , спадщину після смерті якої прийняла ОСОБА_3 .
Судові витрати по справі покласти на сторони в понесених ними розмірах.
На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу, яка подається Тернопільському апеляційному суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення.
Повне рішення складено 19.03.2026 року.
Повне найменування сторін:
Позивачка: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ;
Відповідач: Більче-Золотецька сільська рада Чортківського району Тернопільської області, юридична адреса: с.Більче-Золоте, вул.Махнівка, 101, Чортківського району, Тернопільської області, код ЄДРПОУ 04395277.

Суддя В.М.ШЕВЧУК