ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 620/1827/25 Головуючий у 1-й інстанції: Клопот С.Л.
Суддя-доповідач: Черпак Ю.К.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 квітня 2026 року м. Київ
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача Черпака Ю.К.,
суддів Кобаля М.І., Штульман І.В.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційні скарги Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Київській та Чернігівській областях (філія ГСЦ МВС) та адвоката Єрьоміної Вікторії Анатоліївни в інтересах ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 03 червня 2025 року, ухвалене в порядку спрощеного (письмового) позовного провадження без повідомлення та виклику сторін, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Київській та Чернігівській областях (філія ГСЦ МВС) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,
В С Т А Н О В И В:
У лютому 2025 року ОСОБА_1 (далі - позивач/апелянт 1/ ОСОБА_1 ) звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Київській та Чернігівській областях (філія ГСЦ МВС) (далі - відповідач/апелянт 2/РСЦ ГСЦ МВС в Київській та Чернігівській областях (філія ГСЦ МВС)) про:
- визнання протиправними дій РСЦ ГСЦ МВС України в Київській та Чернігівській областях (філія ГСЦ МВС) щодо відмови ОСОБА_1 у підготовці і наданні до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області оновленої довідки про розмір грошового забезпечення станом на 31 січня 2020 року для перерахунку пенсії;
- зобов`язання РСЦ ГСЦ МВС України в Київській та Чернігівській областях (філія ГСЦ МВС) підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області довідку про розмір грошового забезпечення станом на 31 січня 2020 року відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30 серпня 2017 року № 704 щодо визначення посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт, та з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, для здійснення обчислення та перерахунку з 01 лютого 2020 року пенсії ОСОБА_1 .
В обґрунтування позовних вимог послався на те, що відповідачем протиправно відмовлено у видачі нової довідки про розмір грошового забезпечення станом на 31 січня 2020 року із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії для проведення перерахунку основного розміру пенсії.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 03 червня 2025 року позов ОСОБА_1 задоволено.
Визнано протиправними дій РСЦ ГСЦ МВС України в Київській та Чернігівській областях (філія ГСЦ МВС) щодо відмови ОСОБА_1 у підготовці і наданні до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області оновленої довідки про розмір грошового забезпечення станом на 31 січня 2020 року для перерахунку пенсії.
Зобов`язано РСЦ ГСЦ МВС України в Київській та Чернігівській областях (філія ГСЦ МВС) підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області довідку про розмір грошового забезпечення станом на 31 січня 2020 року відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30 серпня 2017 року № 704 щодо визначення посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт, та з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, для здійснення обчислення та перерахунку з 01 лютого 2020 року пенсії ОСОБА_1 .
Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції виходив з правової позиції, викладеної Верховним Судом, зокрема, у постанові від 02 серпня 2022 року у справі № 440/6017/21, та зазначив про протиправність відмови відповідача у підготовці і наданні до територіального управління Пенсійного фонду України оновленої довідки про розмір грошового забезпечення позивача за нормами, чинними на 31 січня 2020 року, з урахуванням даних про розмір посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2023 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30 серпня 2017 року № 704 для здійснення перерахунку пенсії з 01 лютого 2020 року. 
В апеляційній скарзі РСЦ ГСЦ МВС в Київській та Чернігівській областях (філія ГСЦ МВС), посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову. Вважає, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи, не надав належної оцінки доводам відповідача та фактично розглянув справу виключно з позиції позивача, чим порушив принципи змагальності, рівності сторін та офіційного з`ясування всіх обставин справи. При цьому апелянт наголошує, що позивач на момент проведення перерахунку пенсій у 2018 році не перебував на обліку в органах Пенсійного фонду та не отримував пенсію, оскільки її виплату було поновлено лише з 31 січня 2020 року, а відтак відсутні правові підстави для виготовлення довідки про грошове забезпечення для перерахунку пенсії за правилами, які застосовувались до осіб, пенсії яких були призначені до березня 2018 року. Позивач вже звертався до суду з аналогічними позовними вимогами, за результатами розгляду яких у задоволенні позову було відмовлено, а тому у даному випадку наявні ознаки тотожності спору, що має наслідком відмову у відкритті провадження або відмову в позові. Окремо скаржник обґрунтовує відсутність у РСЦ ГСЦ МВС повноважень щодо підготовки запитуваної довідки саме в заявленому позивачем обсязі та за відповідний період, зазначаючи, що функції з підготовки документів для призначення і перерахунку пенсій покладені на інші уповноважені структурні підрозділи МВС, а видача довідок здійснюється лише у визначених нормативними актами випадках і за конкретні періоди. Також апелянт посилається на положення Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ, постанови Кабінету Міністрів України № 103 та Порядку № 45, вказуючи, що перерахунок пенсії здійснюється виключно за наявності передбачених законом підстав та відповідних списків Пенсійного фонду, а довідки про грошове забезпечення готуються у межах встановленого механізму, який у даному випадку не був дотриманий. Після визнання окремих положень постанови Кабінету Міністрів України № 103 нечинними не виникло нових нормативних підстав для видачі довідки у тому вигляді, як цього вимагає позивач, а суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, зобов`язавши відповідача вчинити дії, які не передбачені чинним законодавством.
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Єрьоміна В.А., посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги. Зазначає, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права та дійшов помилкових висновків щодо відсутності підстав для задоволення позову, не врахувавши реальний зміст правовідносин та змін у законодавстві, які впливають на визначення грошового забезпечення для обчислення пенсії. З 29 січня 2020 року відновлено застосування механізму визначення посадових окладів та окладів за військовим (спеціальним) званням із використанням прожиткового мінімуму, встановленого на 1 січня відповідного року, а не на рівні 2018 року, як це було передбачено зміненими положеннями постанови Кабінету Міністрів України № 103, які втратили чинність. У зв`язку з цим саме станом на 31 січня 2020 року виникли правові підстави для визначення нового розміру грошового забезпечення та, відповідно, для видачі оновленої довідки для перерахунку пенсії. Суд не врахував правові висновки Верховного Суду, відповідно до яких зміни у нормативному регулюванні грошового забезпечення після скасування окремих положень постанови Кабінету Міністрів України № 103 створюють підстави для перерахунку пенсії із врахуванням актуального прожиткового мінімуму та всіх складових грошового забезпечення. Відповідно до статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, мають включатися не лише посадовий оклад та оклад за званням, а й усі щомісячні додаткові види грошового забезпечення та премії, а їх неврахування або відмова у видачі відповідної довідки порушує право позивача на належне пенсійне забезпечення. На момент поновлення пенсії позивача у 2020 році вже діяли нові умови грошового забезпечення, встановлені постановами Кабінету Міністрів України № 704 та № 988, що безпосередньо впливають на розмір пенсії, а тому відповідач був зобов`язаний оформити та подати до органів Пенсійного фонду відповідну довідку з урахуванням цих змін. Відмова відповідача у підготовці довідки є протиправною, суперечить вимогам законодавства та позбавляє позивача права на належний перерахунок пенсії, а суд першої інстанції дійшов помилкових висновків, не забезпечив повного та всебічного з`ясування обставин справи, у зв`язку з чим рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового про задоволення позову.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
З метою повного та всебічного встановлення обставин справи, колегією суддів вирішено продовжити на розумний строк її апеляційний розгляд.
Апеляційний розгляд справи відповідно до пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) здійснюється в порядку письмового провадження, за наявними у справі матеріалами та на основі наявних доказів.
Згідно з частинами першою та другою статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, повноту встановлення фактичних обставин справ та їх правову оцінку, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що ОСОБА_1 з 11 листопада 2002 року перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Чернігівській області та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ.
У період з 01 вересня 2011 року по 30 серпня 2020 року позивач не отримував пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ.
З 31 січня 2020 року ОСОБА_1 поновлено виплату пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ.
ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ в Чернігівській області із письмовою заявою, в якій просив підготувати та подати нову довідку про розмір грошового забезпечення, в якій зазначити розмір посадового окладу та окладу за військовим званням станом на 31 січня 2020 року.
Листом від 30 грудня 2024 року № 31/33/16/Є-1800-1867-2024 відповідач відмовив у видачі довідки, посилаючись на те, що списки для перерахунку грошового забезпечення (посадового окладу та окладу за військовим званням) не надходили, а відтак, підстави для підготовки відповідних довідок та їх надсилання до Головних управлінь Пенсійного фонду України відсутні (а.с.12).
Не погоджуючись з відмовою відповідача у видачі оновленої довідки, позивач звернувся до суду.
Колегія суддів, переглядаючи рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, враховує наступне.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували зокрема, на військовій службі, визначено Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262).
Згідно із статтею 63 Закону № 2262 перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону. Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Статтею 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року (далі - Закон № 2011-XII) визначено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Згідно з частиною другою статті 9 Закону № 2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Частиною третьою статті 9 Закону № 2011-ХІІ встановлено, що грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
21 лютого 2018 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі - постанова Кабінету Міністрів України № 103).
Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України № 103 встановлено, що перерахунок пенсії, призначених згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» до 01 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським) здійснюється з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 01 березня 2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».
Постановою Кабінетом Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30 серпня 2017 року № 704, (далі - постанова Кабінету Міністрів України № 704), яка відповідно до пункту 10 набрала чинності 01 березня 2018 року, збільшено розмір грошового забезпечення військовослужбовців.
Постановою Кабінету Міністрів України № 704 затверджено, зокрема: тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 1; схему тарифних коефіцієнтів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 14.
Пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України № 704 (в редакції, чинній на момент прийняття постанови) встановлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.
Згідно з пунктом 6 постанови Кабінету Міністрів України № 103 внесено зміни, зокрема, до постанови Кабінету Міністрів України № 704, внаслідок яких пункт 4 викладено у новій редакції, а саме: « 4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.»
Однак, у зв`язку із набранням законної сили постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 року у справі № 826/6453/18 пункт 6 постанови Кабінету Міністрів України № 103 втратив чинність.
Тобто, після 29 січня 2020 року була відновлена дія пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України № 704 у первісній редакції, яка визначала розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня поточного календарного року, а не на 01 січня 2018 року.
Отже, з дня набрання чинності судовим рішенням у справі № 826/6453/18 виникли підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом № 2262-ХІІ, з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення, оскільки з цієї дати позивач мав право на отримання пенсії, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з постановою № 704 відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону № 2262-ХІІ та статті 9 Закону № 2011-ХІІ.
Постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 затверджений Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Порядок № 45).
Передбачений пунктами 1-3 Порядку № 45 механізм взаємодії відповідних органів у процесі здійснення перерахунку пенсії розпочинається з прийняттям Кабінетом Міністрів України рішення про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення або у зв`язку із введенням нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій. Підставою для складення довідки про розмір грошового забезпечення військовослужбовця є надходження відповідного списку від територіального органу Пенсійного фонду України. На підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.
Рішенням, яке створило передумови для здійснення перерахунку пенсії позивача, є постанова Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» та постанова Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 року у справі № 826/6453/18, з прийняттям яких настали обставини для виготовлення нових довідок про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, форма якої визначена у додатку 2 до Порядку № 45.
Таким чином, починаючи з 29 січня 2020 року через зростання прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, у осіб з числа військовослужбовців виникло право на отримання довідки про розміри грошового забезпечення для перерахунку пенсії за формою, що передбачена додатком 2 до Порядку № 45, з урахуванням оновлених даних про розмір посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням, які визначаються шляхом застосування пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України № 704 із використанням для їх визначення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (через його збільшення на відповідний рік).
Такі правові висновки викладені в постанові Верховного Суд від 02 серпня 2022 року у справі № 440/6017/21, які відповідно до частини шостої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» підлягають врахуванню в подібних правовідносинах.
З огляду на викладене, а також враховуючи встановлені обставини, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог у відповідній частині.
Щодо зобов`язальної частини судового рішення слід зазначити, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого та правильного висновку про необхідність зобов`язання Регіонального сервісного центру РСЦ ГСЦ МВС в Київській та Чернігівській областях (філія ГСЦ МВС) скласти та видати позивачу довідку про розмір грошового забезпечення для проведення перерахунку пенсії. 
З матеріалів справи вбачається, що саме до цього органу звертався позивач із відповідною заявою, а згідно з наказом МВС України від 22 квітня 2024 року № 259 (в редакції наказу № 432 від 21 червня 2024 року), Головний сервісний центр МВС та його регіональні філії, зокрема РСЦ ГСЦ МВС в Київській та Чернігівській областях (філія ГСЦ МВС), визначені уповноваженими суб`єктами для видачі довідок про розмір грошового забезпечення за будь-які періоди, у тому числі й станом на 31 січня 2020 року. 
Отже, на момент ухвалення судом першої інстанції відповідного рішення саме цей орган був наділений адміністративною компетенцією для вчинення дій, які становлять предмет спору, що свідчить про правильність висновків суду щодо визначення належного суб`єкта владних повноважень для виконання зобов`язання.
Вказане, у свою чергу, спростовує доводи апелянта про відсутність у відповідача повноважень на складання та видачу таких довідок і підтверджує правомірність покладення відповідного обов`язку саме на Регіональний сервісний центр.
Доводи РСЦ ГСЦ МВС в Київській та Чернігівській областях (філія ГСЦ МВС) про наявність тотожного спору між тими самими сторонами, з тим самим предметом та з тих самих підстав носять декларативний характер та не підтверджені належними і допустимими доказами.
Посилаючись на існування судового рішення у аналогічній справі, відповідач не надав до матеріалів справи копії такого рішення, не зазначив номер відповідної справи, суд, який його постановив, а також не навів жодних обставин, які б свідчили про тотожність предмета, підстав позову та складу сторін у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України.
Водночас, відповідно до положень пункту 2 частини першої статті 170 КАС України, відмова у відкритті провадження або закриття провадження у справі з підстав наявності раніше вирішеного спору можлива виключно за умови встановлення повної тотожності сторін, предмета та підстав позову, що має бути належним чином підтверджено. Саме по собі посилання на існування іншого рішення без надання його копії та без аналізу критеріїв тотожності не може вважатися достатнім доказом.
Крім того, обов`язок доказування обставин, на які посилається сторона як на підставу своїх вимог чи заперечень, покладається на таку сторону (частина перша статті 77 КАС України). Відтак, саме на апелянта покладено обов`язок довести наявність тотожного спору, чого ним зроблено не було.
За таких обставин доводи апеляційної скарги в цій частині є необґрунтованими та не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.
Також суд апеляційної інстанції відхиляє доводи апеляційної скарги позивача як необґрунтовані, оскільки оскаржуваним рішенням суду першої інстанції позовні вимоги вже задоволено у повному обсязі, а отже права та інтереси позивача не порушені і повністю відновлені. 
Колегія суддів зауважує, що апеляційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Єрьоміної Вікторії Анатоліївни не містить доводів, які б свідчили про неповноту чи неправильність способу судового захисту, обраного судом, або про невідповідність резолютивної частини рішення заявленим позовним вимогам. 
Оскільки суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, то колегія суддів згідно із статтею 316 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги залишає її без задоволення, а рішення суду - без змін.
Керуючись статтями 308, 315, 316, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційні скарги Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Київській та Чернігівській областях (філія ГСЦ МВС) та адвоката Єрьоміної Вікторії Анатоліївни в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 03 червня 2025 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати ухвалення та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: Черпак Ю.К.

Судді: Кобаль М.І.

Штульман І.В.