ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 квітня 2026 року	справа № 380/25597/25	
м.Львів
Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Коморного О.І., розглянув в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 та зобов`язання вчинити дії.
Обставини справи:
До Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 з вимогами:
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не проведення з ОСОБА_1 остаточного розрахунку при звільненні, яка полягає у не нарахуванні та невиплаті додаткової грошової винагороди у розмірі 100000 грн на місяць, пропорційно часу його перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з отриманням тяжкого поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", з урахуванням раніше виплачених сум;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову грошову винагороду у розмірі 100000 грн на місяць, пропорційно часу його перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з отриманням тяжкого поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", з урахуванням раніше виплачених сум.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що під час проведення розрахунку при звільненні з військової служби додаткова винагорода, передбачена абз.3 п. 1-2 Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» з урахуванням раніше виплачених сум позивачу в повному обсязі не виплачена. Просить суд задовольнити позовні вимоги.
Ухвалою від 05 січня 2026 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Відповідач подав відзив в якому проти позову заперечує повністю та просить суд відмовити у задоволені позову. В обґрунтування зазначає, що в період з 12.06.2024 по 03.07.2025 перебував на стаціонарному лікуванні. Військовою частиною НОМЕР_1 за період перебування позивача на стаціонарному лікуванні в листопаді 2024року було нараховано та виплачено 369677,42 грн, в червні 2025року 732258,06 грн. Пунктом 6.13. Наказу № 402, яким затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України визначено, що загальний час безперервного перебування військовослужбовців у закладах охорони здоров`я (установах), у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою та/або відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) із збереженням грошового та матеріального забезпечення не може перевищувати дванадцять місяців поспіль. Не пізніше закінчення строку безперервного перебування на лікуванні у закладах охорони здоров`я (установах), у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою та/або відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) військовослужбовці підлягають медичному огляду ВЛК з метою визначення придатності до військової служби. Відповідно до пункту 11 статті 10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» загальний час безперервного перебування військовослужбовця в закладах охорони здоров`я та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою або у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) із збереженням грошового та матеріального забезпечення не може перевищувати 12 місяців поспіль. З огляду на викладене відсутні підстави для нарахування додаткової винагороди у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні за період з 12.06.2025 по 03.07.2025, з урахуванням фактично виплачених сум. Просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.
Суд всебічно і повно з`ясував всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті та 
встановив:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проходив військову службу за призовом під час мобілізації у військовій частині НОМЕР_1 у період з 13.05.2024 по 25.09.2025.
Згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 25.09.2025 № 269 позивача звільнено на підставі підпункту «б» (за станом здоров`я – на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби) пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та виключено зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та усіх видів забезпечення.
Довідкою про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України від 24.08.2024 №7839 підтверджується участь ОСОБА_1 у бойових діях. 
Під час безпосередньої участі у бойових діях 12.06.2024 позивач отримав бойове ураження внаслідок дій противника, що підтверджується записами у первинній медичній картці форми 100 та Довідкою про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 22.06.2024 року № 1643/1735.1, а саме: Вогнепальне осколкове сліпе поранення (12.06.2024) середньої третини лівого плеча з пошкодженням судинно-нервового пучка в середній третині. Гостра незворотня ішемія лівої верхньої кінцівки. Турнікетний синдром (17 годин).
У зв`язку з отриманням бойового травмування, ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні.
Хронологія перебування на стаціонарному лікуванні у закладах охорони здоров`я:
З 12.06.2024 по 19.06.2024 – стаціонарне лікування у КП «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня імені І.І. Мечникова «ДОР»», Виписка із медичної карти стаціонарного хворого № Е9440 від 19.06.2024;
З 20.06.2024 по 02.07.2024 – стаціонарне лікування у Військово-медичний клінічний центр Західного регіону, Виписка із медичної карти стаціонарного хворого №8555 від 02.07.2024;
З 02.07.2024 по 03.04.2025 - стаціонарне лікування у ДРУЦКРОІ «Галичина», Перевідний епікриз №7044/443 від 03.04.2025;
З 03.04.2025 по 08.04.2025 – стаціонарне лікування у ЛДЦ ТОВ «МІРУМ», Виписка із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №152 від 08.04.2025;
З 09.04.2025 по 13.05.2025 - стаціонарне лікування у ДРУЦКРОІ «Галичина», Перевідний епікриз №7274/673 від 13.05.2025;
З 13.05.2025 по 03.07.2025 – стаціонарне лікування у Центр відновлення та сили «TYTANOVI REHAB», Виписка із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №72/25 від 03.07.2025.
Періоди перебування позивача на стаціонарному лікуванні підтверджуються також довідками № 1983 від 28.06.2024, №1925-Д від 09.07.2024, № 2169-Д від 07.08.2024, №2441-Д від 03.09.2024, № 3103-Д від 31.11.2024, №3590-Д від 03.12.2025, № 0402-Д від 04.02.2025, № 180325-Д від 12.03.2025, № 020425-Д від 02.04.2025, № 64 від 03.04.2025, № 290425-Д від 29.04.2025, № 72/25 від 12.06.2025.
Довідкою військово-лікарської комісії №1746/1 від 02.07.2024 підтверджується, що травма позивача, ТАК, пов`язана з захистом Батьківщини. Згідно Класифікатора розподілу травм за ступенем важкості дана травма відноситься до тяжких. На підставі статті 81 графи ІІ Розкладу хвороб потребує переведення та продовження лікування (реабілітації) у зв`язку із пораненням до ДНП «Центр комплексної реабілітації «Галичина» терміном на 60 календарних днів.
Довідкою військово-лікарської комісії №4148 від 30.08.2024 підтверджується, що травма позивача, ТАК, пов`язана з захистом Батьківщини. Згідно Класифікатора розподілу травм за ступенем важкості дана травма відноситься до тяжких. На підставі статті 81 графи ІІ Розкладу хвороб потребує продовження лікування (реабілітації) у ДНП «Центр комплексної реабілітації «Галичина» терміном на 30 календарних днів.
Згідно довідки військово-лікарської комісії №4232 від 27.09.2024 травма позивача, ТАК, пов`язана з захистом Батьківщини. Згідно Класифікатора розподілу травм за ступенем важкості дана травма відноситься до тяжких. На підставі статті 81 графи ІІ Розкладу хвороб потребує продовження лікування (реабілітації) у ДНП «Центр комплексної реабілітації «Галичина» терміном на 30 календарних днів.
Згідно довідки військово-лікарської комісії №4351 від 25.10.2024 травма позивача, ТАК, пов`язана з захистом Батьківщини. Згідно Класифікатора розподілу травм за ступенем важкості дана травма відноситься до тяжких. На підставі статті 81 графи ІІ Розкладу хвороб потребує довготривалого лікування (реабілітації) у ДНП «Центр комплексної реабілітації «Галичина», потребує протезування лівої верхньої кінцівки на рівні верхньої третини плеча.
Згідно довідки військово-лікарської комісії №4582 від 20.12.2024 травма позивача, ТАК, пов`язана з захистом Батьківщини. Згідно Класифікатора розподілу травм за ступенем важкості дана травма відноситься до тяжких. На підставі статті 81 графи ІІ Розкладу хвороб потребує тривалого лікування (реабілітації) у ДНП «Центр комплексної реабілітації «Галичина» терміном на 60 календарних днів, потребує протезування лівої верхньої кінцівки на рівні верхньої третини плеча.
Згідно довідки військово-лікарської комісії №197 від 18.02.2025 травма позивача, ТАК, пов`язана з захистом Батьківщини. Згідно Класифікатора розподілу травм за ступенем важкості дана травма відноситься до тяжких. На підставі статті 81 графи ІІ Розкладу хвороб потребує тривалого лікування (реабілітації) у ДНП «Центр комплексної реабілітації «Галичина» терміном на 60 календарних днів, потребує протезування лівої верхньої кінцівки на рівні верхньої третини плеча.
Згідно довідки військово-лікарської комісії №2025-0418-1015 від 18.04.2025 травма позивача, ТАК, пов`язана з захистом Батьківщини. Згідно Класифікатора розподілу травм за ступенем важкості дана травма відноситься до тяжких. На підставі статті 81 графи ІІ Розкладу хвороб потребує тривалого лікування (реабілітації) у ДНП «Центр комплексної реабілітації «Галичина» терміном на 60 календарних днів, потребує протезування лівої верхньої кінцівки на рівні верхньої третини плеча.
Свідоцтвом про хворобу №2025-0811-0926-1104-7 від 11.08.2025 підтверджується, що травма, каліцтво позивача, ТАК, пов`язана з захистом Батьківщини, за ступенем тяжкості травма відноситься до тяжких. На підставі статті 63а графи ІІ Розкладу хвороб позивача визнано непридатним до військової служби.
У листопаді 2024 року позивачу здійснено виплату у розмірі 369 677, 42 грн на поданий ним рапорт, що не заперечується сторонами.
05.05.2025 позивач звернувся з рапортом до командування військової частини НОМЕР_1 про виплату йому додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу його перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком військово-лікарської комісії, передбаченої абзацом 3 пункту 12 постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року №168 з урахуванням пункту 6.13 частини 6 розділу ІІ Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого Наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402 з урахуванням раніше виплачених сум.
До рапорту позивач долучив документи, які свідчили про заявлені ним обставини:
1. Засвідчена копія військового квитка ОСОБА_1 ;
2. Засвідчена копія паспорта ОСОБА_1 ;
3. Копія витягу з реєстру територіальної громади 2025/003751907 від 20.03.2025;
4. Засвідчена копія реєстраційного номера облікової картки платника податків ОСОБА_1 ;
5. Засвідчена копія форми 100;
6. Засвідчена копія довідки про обставини травми №1643/1735.1 від 22.06.2024;
7. Засвідчена копія довідки №1643/2058 від 09.06.2024;
8. Засвідчена копія виписки №Е9440 від 19.06.2024;
9. Засвідчена копія заключення консиліуму від 12.06.2024;
10. Засвідчена копія виписки №8555 від 02.07.2024;
11. Засвідчена копія довідки військово-лікарської комісії №1746/1 від 02.07.2024;
12. Засвідчена копія довідки військово-лікарської комісії №4148 від 30.08.2024;
13. Засвідчена копія довідки №2441-Д від 03.09.2024;
14. Засвідчена копія довідки № 2807-Д від 03.10.2024;
15. Засвідчена копія довідки № 3103-Д від 31.10.2024;
16. Засвідчена копія довідки № 3590-Д від 03.12.2024;
17. Засвідчена копія довідки № 120325-Д від 12.03.2025;
18. Засвідчена копія довідки № 020425-Д від 02.04.2025;
19. Засвідчена копія довідки № 290425-Д від 29.04.2025;
20. Засвідчена копія довідки №64 від 03.04.2025;
21. Засвідчена копія виписки № 152 від 08.04.2025;
22. Засвідчена копія перевідного епікризу № 7044/443 від 03.04.2025;
23. Засвідчена копія медичної карти стаціонарного хворого № 7274/673;
24. Засвідчена копія довідки військово-лікарської комісії №4237 від 27.09.2024;
25. Засвідчена копія довідки військово-лікарської комісії № 4351 від 25.10. 2024;
26. Засвідчена копія довідки військово-лікарської комісії № 4582 від 20.12.2024;
27. Засвідчена копія довідки військово-лікарської комісії № 197 від 18.02.2025;
28. Засвідчена копія довідки військово-лікарської комісії № 2025-0418-1015 від 18.04.2025;
29. Виписка з карткового рахунку;
30. Засвідчена копія відповіді на адвокатський запит №03/1157 від 09.11.2024.
В червні 2025 року позивачу здійснено виплату у розмірі 732 258,06 грн, що сторонами не заперечується 
Згідно відповіді відповідача від 26.11.2025 за вих. № 03/2939, отриманої представником позивача 30.11.2025 на адвокатський запит від 10.11.2025, відповідачем зазначено, що позивач отримав додаткову винагороду по 13.05.2025 та надіслано картки особового рахунку.
Позивач не згідний з проведеним розрахунком при звільненні з військової служби додаткової винагороди, передбаченої абз.3 п. 1-2 Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», тому звернувся до суду за захистом свої прав та інтересів.
Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч. 1 ст. 2 КАС України).
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України від 25.03.1992 року № 2232-ХІІ "Про військовий обов`язок і військову службу" (далі – Закон № 2232-ХІІ) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Згідно з частиною 4 статті 2 Закону № 2232-ХІІ порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.
Відповідно до частини 2 статті 1-2 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 року № 2011-XII (далі – Закон № 2011-ХІІ) у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Згідно з частинами 1 та 2 статті 9 Закону № 2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Частиною 4 статті 9 Закону № 2011-ХІІ передбачено, що грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Наказом Міністра оборони України № 260 від 07.06.2018 затверджений Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі – Порядок № 260) (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Згідно з пунктами 2, 3 розділу I Порядку № 260 грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.
До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.
До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; винагорода за особливості проходження служби (навчання) під час воєнного стану (особливого періоду); премія.
Підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є: штат військової частини (установи, організації) (далі - військова частина); накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження; накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення; накази про присвоєння військових звань; грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).
Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24.02.2022 року № 2102-ІХ, в Україні введений воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.
Цього ж дня Президент України видав Указ № 69/2022 "Про загальну мобілізацію", яким оголошено проведення загальної мобілізації.
На виконання вказаних Указів Президента України Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 року прийнято постанову № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (далі – Постанова № 168 у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Пунктом 1 Постанови № 168 було установлено, що на період воєнного стану особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, на території держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, розмір такої додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Згідно з пунктом 1-2 Постанови № 168 виплата додаткової винагороди та одноразової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень до таких наказів включаються особи, зазначені у пунктах 1 та 1-1, у тому числі такі, які, зокрема: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, на території держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні (отримують медичну та/або реабілітаційну допомогу у сфері охорони здоров`я в стаціонарних умовах) в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Пунктом 2-1 Постанови № 168 установлено, що міністерства та державні органи за погодженням з Міністерством фінансів та Міністерством економіки визначають:
порядок, умови і розміри виплати додаткової винагороди особам, зазначеним у пункті 1 цієї постанови;
особливості виплати додаткової винагороди та винагороди за особливості проходження служби (навчання) під час воєнного стану (особливого періоду) особам, зазначеним у пункті 1-1 цієї постанови, та додаткової винагороди особам, зазначеним у пункті 1-2 цієї постанови, у тому числі в частині встановлення переліку бойових (спеціальних) завдань та заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, для здійснення такої виплати, з урахуванням завдань, покладених на Збройні Сили, Службу безпеки, Службу зовнішньої розвідки, Головне управління розвідки Міністерства оборони, Національну гвардію, Державну прикордонну службу, Управління державної охорони, Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації, Державну спеціальну службу транспорту;
порядок і умови виплати одноразової грошової допомоги та одноразової винагороди.
Відповідно до пункту 17 розділу І Порядку № 260 на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.
Абзацом 4 пункту 11 розділу XXXIV Порядку № 260 передбачено, що у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень також включаються військовослужбовці, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), отриманим після введення воєнного стану та пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні (отримують медичну та/або реабілітаційну допомогу у сфері охорони здоров`я в стаціонарних умовах) в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку з отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії,- за весь час (періоди) перебування на такому лікуванні або у відпустці.
Згідно з пунктом 12 розділу XXXIV Порядку № 260 підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за № 1109/15800, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини.
Отже, аналіз наведених норм законодавства України, чинних на момент виникнення спірних правовідносин, дає підстави для висновку, що встановлена Постановою № 168 додаткова винагорода в розмірі 100 000 гривень є складовою грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України, що виплачується їм на період дії воєнного стану.
Ця додаткова винагорода підлягає виплаті, зокрема, військовослужбовцям Збройних Сил України, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні (отримують медичну та/або реабілітаційну допомогу у сфері охорони здоров`я в стаціонарних умовах) в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Отже, додаткова винагорода у збільшеному розмірі до 100 000 грн виплачується військовослужбовцю за період перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я. Підставою для її виплати є відповідна довідка про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва). Умовою її виплати є отримання військовослужбовцем порання, пов`язаного із захистом Батьківщини, під час виконання бойових завдань і цей факт має бути підтверджено наказом командира про отримання поранення (контузії, травми, каліцтва), який містить об`єктивні дані та висновки службового розслідування, які це підтверджують.
Виплата ж збільшеної до 100 000 гривень винагороди за час перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії відбувається за двох умов, а саме: пов`язаність поранення (контузія, травма, каліцтво) військовослужбовця із захистом Батьківщини, а також таке поранення є тяжким за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Водночас суд наголошує, що оскільки додаткова винагорода є складовою грошового забезпечення військовослужбовця, очевидно, що застосування норм Постанови № 168, яка регулює питання виплати додаткової винагороди, повинно відбуватися з урахуванням положень Закону № 2011-ХІІ та прийнятого на його підставі Порядку № 260.
Абзац 1 частини 11 статті 10-1 Закону № 2011-ХІІ вказує, що військовослужбовцю на підставі висновку військово-лікарської комісії надається відпустка для лікування у зв`язку з хворобою або відпустка для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) із збереженням грошового та матеріального забезпечення. Тривалість такої відпустки визначається характером захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва). Відпустка надається без урахування часу, необхідного для проїзду в межах України до місця проведення відпустки та назад, але не більше двох діб в один кінець. Загальний час безперервного перебування військовослужбовця в закладах охорони здоров`я та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою або у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) із збереженням грошового та матеріального забезпечення не може перевищувати 12 місяців поспіль. Огляд військово-лікарською комісією для вирішення питання про потребу у тривалому лікуванні проводиться не пізніше ніж через чотири місяці від початку лікування. Якщо відповідно до медичних документів закладу охорони здоров`я іноземної держави, до якого військовослужбовця направлено в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, хвороба або поранення (контузія, травма або каліцтво) військовослужбовця перешкоджає йому прибути до військово-лікарської комісії для проведення огляду з метою визначення потреби у тривалому лікуванні, такий огляд проводиться дистанційно в порядку, встановленому Міністерством оборони України. Висновок військово-лікарської комісії про потребу у тривалому лікуванні є підставою для продовження часу перебування військовослужбовця в закладах охорони здоров`я та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою або у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) із збереженням грошового та матеріального забезпечення на строк, визначений у такому висновку.
Згідно з абзацом 3 частини 11 статті 10-1 Закону № 2011-ХІІ після закінчення встановленого абзацом першим цього пункту строку безперервного перебування на лікуванні у закладах охорони здоров`я та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою або у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) військовослужбовець підлягає огляду військово-лікарською комісією для вирішення питання про придатність його до військової служби.
Абзацами 1, 2 та 3 пункту 9 розділу І Порядку № 260 передбачено, що виплата грошового забезпечення за останніми займаними посадами зберігається за час відряджень, а також надання оплачуваних відповідно до чинного законодавства України відпусток.
Грошове забезпечення за останніми займаними посадами виплачується за період звільнення від виконання службових обов`язків у зв`язку з хворобою та перебуванням на лікуванні в лікарняних закладах та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою (відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва)) (далі - відпустка для лікування у зв`язку з хворобою), але не більше чотирьох місяців із дня вибуття з військової частини (крім випадків, передбачених чинним законодавством України, більш тривалих строків перебування на лікуванні).
Грошове забезпечення після чотирьох місяців безперервного перебування на лікуванні в лікарняних закладах виплачується на підставі висновку військово-лікарської комісії, рішення командира військової частини про продовження перебування в лікарняних закладах та відповідно до вимог чинного законодавства.
Згідно до пункту 15 розділу І Порядку № 260 грошове забезпечення не виплачується, зокрема, за час перебування на лікуванні в лікарняних закладах понад встановлені чинним законодавством строки. Призупинення та поновлення виплати грошового забезпечення оголошується наказом командира військової частини.
Отже, відповідно до законодавства, чинного на момент виникнення спірних правовідносин, після спливу чотирьох місяців безперервного лікування та перебування у відпустці за станом здоров`я виплата грошового забезпечення продовжується за умови наявності висновку військово-лікарської комісії про потребу в подальшому лікуванні, який є підставою для прийняття командиром військової частини рішення про продовження відповідних виплат.
Судом встановлено, що згідно довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) №1643/1735.1 від 22.06.2024 позивач 12 червня 2024 р. отримав бойове ураження внаслідок дій противника, а саме: Вогнепальне осколкове сліпе поранення (12.06.2024) середньої третини лівого плеча з пошкодженням судино-нервового пучка в середній третині. Гостра незворотня ішемія лівої верхньої кінцівки. Турнікетний синдром (17 годин). При обставинах: 12.06.2024 року, поблизу н. п. ТЕРНИ Донецької області, близько 00 години 01 хвилин при виконанні бойових завдань, внаслідок ворожого мінометного обстрілу, отримав бойове поранення, старший стрілець-оператор 2 механізованого відділення 2 механізованого взводу 3 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_2 . Військовослужбовцю було надано першу медичну допомогу та евакуйовано до медичного закладу. 
В період з 12.06.2024 по 03.07.2025 перебував на стаціонарному лікуванні. Військовою частиною НОМЕР_1 за період перебування позивача на стаціонарному лікуванні в листопаді 2024 року нараховано та виплачено 369677,42 грн, в червні 2025 року 732258,06 грн за період по 13.05.2025, що сторонами не заперечується.
Крім того, як зазначено представником відповідача у відзиві, додаткова винагорода позивачу за період з 12.06.2025 по 03.07.2025 не нараховувалася, оскільки відсутні підстави.
Відповідно до п. 11 розділу ХХХІV Порядку №260, у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень також включаються військовослужбовці, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), отриманим після введення воєнного стану та пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку з отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії,- за весь час (періоди) перебування на такому лікуванні або у відпустці.
Норми законодавства, що визначають підстави для виплати додаткової винагороди в розмірі до 100000 грн не містять такої підстав її невиплати, як відсутність довідки ВЛК про необхідність у тривалому лікуванні.
Крім того, безперервність лікування позивача у стаціонарі підтверджена поданими позивачем доказами.
Оцінюючи зазначені обставини, суд виходить з того, що відповідно до Постанови №168 додаткова винагорода у розмірі до 100 000 гривень підлягає виплаті, зокрема, військовослужбовцям, які у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні, пропорційно часу такого перебування.
При цьому суд враховує, що за період з 13.05.2025 по 03.07.2025 позивач продовжував перебувати на лікуванні, що підтверджується наявними у справі медичними документами, а також відсутність доказів припинення такого лікування чи відсутності підстав для виплати відповідачем не доведена.
За таких обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, а саме в частині визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу додаткової винагороди в повному обсязі пропорційно часу його перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з отриманням тяжкого поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", з урахуванням раніше виплачених сум.
Що стосується інших обставин, якими сторони обґрунтовують свої вимоги та заперечення, то суд вважає за необхідне зауважити, що у пункті 25 Рішення Європейського суду з прав людини у справі Проніна проти України зазначено, що суд зобов`язаний надавати відповідь на кожен із специфічних, доречних та важливих доводів заявника. Виходячи з позиції цього суду, що висловлена в пункті 42 рішення Бендерський проти України, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються.
Вказані вимоги зобов`язують суди при вирішенні справи у кожному конкретному випадку вживати передбачені законом заходи з метою з`ясування всіх обставин у справі, що мають значення для вирішення спору, встановити та надати вичерпну оцінку фактичним обставинам у межах спірних правовідносин з метою з`ясування об`єктивних причин та факторів, що зумовили настання для платника негативних наслідків у вигляді порушеного права, що підлягає захисту, та в достатній мірі висвітлити мотиви прийняття конкретних рішень.
З урахуванням зазначеного суд не надає оцінку іншим доводам сторін, оскільки вони не мають суттєвого впливу на рішення суду за результатами вирішення цього спору.
Сторонами не наведено суду інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
За встановлених в цій справі фактичних обставин та з урахуванням правового регулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог із словесним корегуванням способу захисту порушених прав.
Згідно із частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи викладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, суд дійшов висновку щодо наявності правових підстав для задоволення позовних вимог.
Підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись ст. ст. 2, 8-10, 14, 72-79, 90, 139, 241-246, 250, Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
ухвалив:
1. Позов задовольнити повністю.
2. Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 в повному обсязі додаткової грошової винагороди у розмірі 100000 грн на місяць, пропорційно часу його перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з отриманням тяжкого поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану".
3. Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ; код ЄДРПОУ : НОМЕР_3 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП : НОМЕР_4 ) додаткову грошову винагороду у розмірі 100000 грн на місяць, пропорційно часу його перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з отриманням тяжкого поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", з урахуванням раніше виплачених сум.
2. Судові витрати розподілу не підлягають.
Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення набирає законної сили, згідно зі ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складений 06.04.2026.

Суддя	Коморний Олександр Ігорович