П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/30361/25	

Перша інстанція: суддя Самойлюк Г.П.,
повний текст судового рішення
складено 23.01.2026, м. Одеса
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді-доповідача Голуб В.А.,
суддів: Осіпова Ю.В., Скрипченка В.О.,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23 січня 2026 року у справі № 420/30361/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання протиправною відмову щодо оформлення та видачі паспорту форми книжечки,

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеської області, в якій позивач просить суд:
- визнати дії Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області щодо відмови у видачі ОСОБА_1 паспорту у формі паспортної книжечки, зразка 1994 року, відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-Х11, із наступними змінами та доповненнями, - протиправними;
- зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській оформити та видати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Новопетрівка, паспорт громадянина України у формі паспортної книжечки, зразка 1994 року, відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ, із наступними змінами та доповненнями.
Рішенням від 23 січня 2026 року Одеський окружний адміністративний суд задовольнив адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання протиправною відмову щодо оформлення та видачі паспорту форми книжечки. Визнав протиправною відмову Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області в оформленні та видачі паспорта громадянина України зразка 1994 року у вигляді паспортної книжечки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зобов`язав Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року у вигляді паспортної книжечки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Стягнув з Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 968, 96 грн.
Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням представник Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області подав до суду апеляційну скаргу. Так апелянт вказав, що представником позивача не дотримано порядку подання заяви про оформлення та видачу паспорта громадянина України, а саме зазначену заяву було подано не особисто ОСОБА_1 , а його адвокат шляхом подання адвокатського запиту, не за встановленою формою, без надання відповідного переліку документів. На переконання апелянта, зазначене звернення не може розглядатися як належне подання заяви про оформлення та видачу паспорта громадянина України, оскільки адвокатський запит не є процесуальною чи адміністративною формою звернення для реалізації паспортного обліку, а має виключно інформаційний характер та спрямований на отримання відомостей, необхідних для надання правової допомоги. Крім того, така заява мала бути подана до територіального органу ДМС, а не Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, тобто вона подана не до уповноваженого органу.
Враховуючи вищевикладене, апелянт просив задовольнити апеляційну скаргу, скасувати рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.
Позивач своїм правом на надання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.
Відповідно до вимог статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справа розглянута в порядку письмового провадження.
Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків. 
Так, представник ОСОБА_1 - Миколюк Антон Петрович звернувся до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області з проханням щодо оформлення та видачі ОСОБА_1 паспорта у вигляді паспортної книжечки зразка 1994 року, додавши до заяви копію свідоцтва про народження та довідки від 27 серпня 2025 року, яка видана православною релігійною громадою.
Листом від 04.09.2025 Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області відмовило представнику позивача, обґрунтовуючи тим, що ним не надано відповідного рішення суду, тому підстави для оформлення та видачі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорта громадянина України відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ, - відсутні.
Позивач, не погодившись із вказаними діями відповідача, звернувся до суду з цим позовом.
Задовольняючи позов суд першої інстанції вказав, що Положення про паспорт громадянина України, затверджене постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ (далі - Положення № 2503-ХІ) не втратило чинності та пунктом 3 вказаного Положення визначено, що бланки паспортів виготовляються у вигляді паспортної книжечки або паспортної картки за єдиними зразками, що затверджуються Кабінетом Міністрів України 1994 року. Тобто особа має право на вибір, у якому вигляді бажає отримати паспорт громадянина України.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини другої статті 32 Конституції України не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.
За змістом частини першої статті 92 Конституції України виключно законами України, зокрема, визначаються права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обов`язки громадянина; громадянство, правосуб`єктність громадян, засади регулювання демографічних та міграційних процесів.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України від 18 січня 2001року №2235-III «Про громадянство України» (далі - Закон № 2235-ІІІ) документом, що підтверджує громадянство України є паспорт громадянина України.
Пунктами 2, 3 Положення № 2503-XII визначено, що паспорт громадянина України видається кожному громадянинові України центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства, після досягнення 16-річного віку. Бланки паспортів виготовляються у вигляді паспортної книжечки або паспортної картки за єдиними зразками, що затверджуються Кабінетом Міністрів України. Терміни запровадження паспортної картки визначаються Кабінетом Міністрів України у міру створення державної автоматизованої системи обліку населення.
Пунктом 13 Положення № 2503-XII встановлено, що для одержання паспорта громадянин подає: заяву за формою, встановленою Міністерством внутрішніх справ України; свідоцтво про народження; дві фотокартки розміром 35х45 мм; у необхідних випадках - документи, що підтверджують громадянство України.
Аналіз норм законодавства, якими врегульовано спірні правовідносини, дає підстави для висновку, що реалізація волевиявлення громадянина на отримання паспорта, незалежно від форми такого, здійснювалась і здійснюється шляхом подання заяви за формою, встановленою Міністерством внутрішніх справ України, до компетентного органу особисто особою, яка звертається за отриманням паспорта, із зазначенням інформації та долученням документів, які передбачені вимогами чинного законодавства. При цьому, дотримання особою певних правил, пов`язаних з процедурою оформлення та видачі паспорта, зокрема щодо дотримання форми заяви, є обов`язковим.
Це узгоджується з позицією Верховного Суду, висловленою у постановах від 07 листопада 2018 року у справі № 820/3327/16, від 29 листопада 2019 року у справі № 260/1414/18, від 21 серпня 2020 року у справі № 260/99/19, від 10 грудня 2020 року у справі № 240/575/20 та від 08 червня 2023 року у справі № 380/5977/21.
Як зазначалося, підставою виникнення спору між сторонами слугувало надання відповідачем відмови позивачу у видачі йому паспорту громадянина України зразка 1994 року.
Так, представник ОСОБА_1 - Миколюк Антон Петрович звернувся до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області з проханням щодо оформлення та видачі ОСОБА_2 паспорта у вигляді паспортної книжечки зразка 1994 року, додавши до заяви копію свідоцтва про народження та довідки від 27 серпня 2025 року, яка видана православною релігійною громадою.
Доказів звернення ОСОБА_1 особисто у встановленому законом порядку до суду не надано.
Колегія суддів зазначає, що подання адвокатом заяви не за встановленою формою та без долучення відповідних документів є порушенням процедури, яке перешкоджає міграційному органу прийняти рішення щодо видачі паспорта у формі книжечки.
Водночас, колегія суддів зазначає, що позбавлення особи можливості отримання паспорта у традиційній формі - у вигляді книжечки, і спричинені цим побоювання окремої суспільної групи, що отримання паспорта у вигляді ID-картки може спричинити шкоду приватному життю, становить втручання держави, яке не було необхідним у демократичному суспільстві, і воно є непропорційним цілям, які мали б бути досягнуті без покладення на особу такого особистого надмірного тягаря.
Узагальнюючи вищевикладене, колегія суддів доходить висновку, що оскільки позивачем не було дотримано встановленої процедури звернення до міграційного органу, відповідач діяв у межах своїх повноважень, відмовляючи у видачі паспорта ОСОБА_1 . Водночас, суд погоджується з висновками суду першої інстанції в частині того, що позивач має право на отримання паспорта громадянина України у формі книжечки, проте виключно за умови дотримання встановленої законодавством процедури звернення.
За наведеного, суд першої інстанції помилково дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.
Повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення встановлені статтею 315 КАС України.
Відповідно до приписів п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Згідно зі ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Враховуючи те, що при постановлені спірного рішення судом першої інстанції було неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, що призвело до її неправильного вирішення, колегія суддів дійшла висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити.
Керуючись статтями 308, 309, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23 січня 2026 року у справі № 420/30361/25 – задовольнити.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23 січня 2026 року у справі № 420/30361/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання протиправною відмову щодо оформлення та видачі паспорту форми книжечки, – скасувати.
Ухвалити нове рішення у справі, яким адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання протиправною відмову щодо оформлення та видачі паспорту форми книжечки, – залишити без задоволення.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку, виключно у випадках, передбачених ч. 4 ст. 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення

Суддя-доповідач 		В.А. Голуб	
Судді	  	Ю.В. Осіпов   В.О. Скрипченко