ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2026 року 	Луцьк	Справа № 140/2854/26 	

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Каленюк Ж.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Ковельського відділу державної виконавчої служби у Ковельському районі Волинської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання неправомірною та скасування постанови, 

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Ковельського відділу державної виконавчої служби у Ковельському районі Волинської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (далі – Ковельський відділ ДВС) про визнання неправомірним та скасування постанови державного від 12 червня 2025 року про відкриття виконавчого провадження №78356655 (а.с.24-26).
Позов обґрунтований тим, що 03 березня 2026 року на адвокатський запит представника позивача від Ковельського відділу ДВС було отримано постанову від 12 червня 2025 року про відкриття виконавчого провадження №78356655 з примусового виконання постанови ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі – ІНФОРМАЦІЯ_3 ) від 10 березня 2025 року №677 про стягнення з боржника ОСОБА_1 штрафу у розмірі 34000,00 грн; строк пред`явлення постанови до виконання – 10 червня 2025 року.
Позивач вважає постанову про відкриття виконавчого провадження протиправною, оскільки виконавчий документ було пред`явлено до виконання з порушенням строку, встановленого статтею 303 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП) - три місяці з дня винесення. Оскільки такий строк сплив 10 червня 2025 року, то у державного виконавця не було підстав відкривати виконавче провадження, а виконавчий документ належало повернути стягувачу.
З наведених підстав позивач просив позов задовольнити.
Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 16 березня 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за цим позовом; одночасно залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ІНФОРМАЦІЯ_3 (стягувача); розгляд справи визначено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням сторін з урахуванням §2 глави 11 розділу ІІ Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) (а.с.28).
У встановлений судом строк відповідач відзив на позов не подав, однак до судового засідання від нього надійшли письмові пояснення, за змістом яких на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження №78356655 щодо примусовою виконання постанови ІНФОРМАЦІЯ_4 від 10 березня 2025 року №677 про стягнення з ОСОБА_1 штрафу в розмірі 34000,00 грн. Виконавче провадження відкрито 12 червня 2025 року з урахуванням приписів статей 3, 4, 24, 25, 26, 27 та пункту 10-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року №1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі – Закон №1404-VIII); одночасно винесено постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, про стягнення виконавчого збору та про арешт коштів боржника. 26 лютого 2026 року виконавче провадження №78356655 завершено відповідно до пункту 9 статті 39 Закону №1404-VIII (у зв`язку із повним фактичним виконанням). Відповідач наголосив, що з набранням 26 березня 2022 року чинності Законом України «Про внесений зміни до розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче проваджений» тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України визначені ним Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану (а.с.99).
У письмовому поясненні третя особа вважає, що підстави для задоволення позову відсутні (а.с.62-66). Повідомлено, що постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 від 10 березня 2025 року №677 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення за частиною третьою статті 210-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000,00 грн. У зв`язку з несплатою позивачем штрафу у встановлений законом строк та набранням вказаною постановою законної сили 20 березня 2025 року, її було скеровано в порядку статті 303 КУпАП до Ковельського відділу ДВС для примусового виконання. Третя особа вважає безпідставним твердження позивача щодо відкриття провадження за виконавчим документом, звернутим до виконання з порушенням строку, зокрема, й з огляду на приписи пункту 10-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1404-VIII.
У судове засідання на 14:00 31 березня 2026 року учасники справи не прибули. При цьому у заяві від 25 березня 2026 року представник позивача (а.с.59) та у своїх поясненнях третя особа просили розгляд справи здійснювати за їх відсутності.
Згідно з частиною третьою статті 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.
Відповідно до положень частини третьої статті 268, частини четвертої статті 229 КАС України, оскільки усі учасники справи не прибули у судове засідання, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження; фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у справі не здійснюється.
Дослідивши письмові докази, суд встановив такі обставини.
Постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 від 10 березня 2025 року №677 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 210-2 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (у сумі 17000,00 грн). Одночасно роз`яснено, що на підставі частини другої статті 308 КУпАП у разі несплати штрафу протягом 15 днів з дня отримання постанови, а в разі оскарження постанови – не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення з метою примусового виконання цієї постанови органами державної виконавчої служби штраф підлягає стягненню у подвійному розмірі - 34000,00 грн (а.с.6).
Указана постанова набрала законної сили 20 березня 2025 року, про що наявна відмітка у самій постанові, де також указано про строк її пред`явлення до примусового виконання – до 10 червня 2025 року.
Листом від 23 травня 2025 року №6781 ІНФОРМАЦІЯ_3 скерував постанову від 10 березня 2025 року №677 для примусового виконання шляхом стягнення штрафу у подвійному розмірі (а.с.95) і така надійшла до Ковельського відділу ДВС 12 червня 2025 року, про що видно з інформації про виконавче провадження (а.с.12-13).
Постановою державного виконавця Ковельського відділу ДВС Галкіною М.А. 12 червня 2025 року відкрито виконавче провадження №7835665 з примусового виконання постанови начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 від 10 березня 2025 року №677 про стягнення з ОСОБА_1 штрафу у розмірі 34000,00 грн (а.с.93-94).
З матеріалів виконавчого провадження №78356655 видно, що 12 червня 2025 року державний виконавець прийняв постанови про стягнення виконавчого збору (а.с.91), про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження (а.с.89).
У цьому спорі позивач, який є боржником у виконавчому провадженні №78356655, оскаржує постанову про відкриття виконавчого провадження.
Частиною другою статті 287 КАС України установлено, що позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів (пункт 1).
З матеріалів виконавчого провадження №78356655 слідує, що 24 лютого 2026 року сформовано платіжну інструкцію для списання коштів у сумі 37650,00 грн з рахунка боржника у банку для виконання виконавчого документа у цьому виконавчому провадженні (а.с.85). Позивач наполягає на тому, що отримав постанову вперше 03 березня 2026 року на адвокатський запит представника від 24 лютого 2026 року. Зазначені доводи відповідачем не спростовані.
При вирішенні спору суд керується такими нормативно-правовими актами.
Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон №1404-VIII.
За приписами пункту 6 частини першої статті 3 Закону №1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.
Частиною першою статті 5 Закону №1404-VIII передбачено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».
Згідно з частинами першою, пунктом 1 частини другої статті 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення (пункт 1 частини першої статті 26 Закону №1404-VIII).
Статтею 4 Закону №1404-VIII визначені вимоги до виконавчого документа.
Так відповідно до частини першої статті 4 цього Закону У виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк пред`явлення рішення до виконання.
Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 4 Закону №1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.
За правилами частин першої та другої статті 12 Закону №1404-VIII виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.
Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.
Частинами першою та другою статті 291 КУпАП установлено, що постанова адміністративного органу (посадової особи) у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 26 цього Кодексу, постанов по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованого в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксованого за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, постанов у справах про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованого в режимі фотозйомки (відеозапису), а також у випадках накладення штрафу, що стягується на місці вчинення адміністративного правопорушення.
За загальним правилом відповідно до частини першої статті 299 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення, якщо інше не встановлено цим Кодексом та іншими законами України.
Згідно зі статтями 307, 308 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.
Частною першою статті 303 КУпАП визначено, що не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 цього Кодексу перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.
Системний аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку про те, що постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу набирає законної сили після її вручення особі. Оскарження особою постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу зупиняє її примусове виконання до розгляду відповідної скарги, що покликано забезпечити визначеність сторін у правовідносинах, що склалися між сторонами. У разі оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу вона підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, встановленого для добровільної сплати штрафу порушником, - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У той же час постанова про накладення адміністративного стягнення може бути звернена до примусового виконання протягом трьох місяців з дня її винесення. Виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Суд зазначає, що постанова начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 від 10 березня 205 року №677 є виконавчим документом, за якою стягувачем є держава, та підлягає пред`явленню до примусового виконання протягом трьох місяців. З тексту постанови слідує, шо вона набрала законної сили 20 березня 2025 року, а позивач не надав доказів оскарження постанови від 10 березня 205 року №677 чи сплати штрафу у добровільно.
Матеріали справи не містять доказів, з яких можливо встановити спосіб направлення ІНФОРМАЦІЯ_3 листа від 23 травня 2025 року №6781 про примусового виконання постанови від 10 березня 2025 року №677 до Ковельського відділу ДВС. З інформації про виконавче провадження №78356655 відомо, що такий надійшов до відповідача 12 червня 2025 року (а.с.12-13).
Між тим суд зазначає, що 26 березня 2022 року набрав чинності Закон України від 15 березня 2022 року №2129-ІХ «Про внесення зміни до розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» (далі – Закон №2129-ІХ), яким розділ XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1404-VIII доповнено пунктом 10-2.
Положеннями пункту 10-2 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1404-VIII з-поміж іншого установлено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» (затверджений Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні») введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб; воєнний стан неодноразово продовжувався Указами Президента України та на час спірних відносин не припинений та не скасований.
Таким чином, згідно з внесеними Законом №2129-IX змінами перебіг строку пред`явлення виконавчого документу до виконання переривається на період дії воєнного стану.
Вирішуючи спір, суд відповідно до положень частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Верховний Суд у постанові від 15 березня 2023 року у справі №260/2595/22, провадження у якій відкрито у зв`язку з відсутністю висновку Верховного Суду щодо застосування абзацу десятого пункту 10-2 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1404-VIII, наголосив, що строки пред`явлення виконавчого документа до виконання у справі про адміністративне правопорушення встановлені Законом №1404-VIII. Оскільки порядок та строки пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання регулюються саме Законом №1404-VIII як спеціальним нормативно-правовим актом, Верховний Суд резюмував, що у даному випадку підлягає застосуванню норма пункту 10-2 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення», якою на період воєнного стану на території України встановлено переривання строків, визначених вказаним Законом, до яких, зокрема, належать строки пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання.
Ця правова позиція підтримана у постановах Верховного Суду від 03 серпня 2023 року у справі №420/10415/22, від 18 лютого 2026 року у справі №640/8331/22.
Повертаючись до обставин цієї справи, суд зазначає, що на момент пред`явлення постанови від 10 березня 2025 року №677 до виконання та відкриття виконавчого провадження (12 червня 2025 року) воєнний стан на території України триває. Отже, строк пред`явлення виконавчого документа, передбачений частиною першою статті 12 Закону №1404-VIII, є перерваним, а тому відповідач правомірно прийняв виконавчий документ до виконання та відкрив виконавче провадження.
З урахуванням наведених законодавчих норм та встановлених обставин, суд дійшов висновку, що доводи позивача про обов`язок відповідача повернути постанову без прийняття до виконання у зв`язку з пропуском встановленого законом строку пред`явлення виконавчого документа до виконання є помилковими, а тому оскаржувана постанова про відкриття виконавчого провадження є правомірною, що у свою чергу свідчить про відсутність підстав для її скасування.
Отже, у задоволенні позову належить відмовити.
У зв`язку із відмовою у задоволенні позову підстави для відшкодування позивачу судових витрат відповідно до приписів статті 139 КАС України відсутні.
Керуючись статтями 9, 72-77, 229, 243-246, 268, 287 КАС України, суд 

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Ковельського відділу державної виконавчої служби у Ковельському районі Волинської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання неправомірною та скасування постанови відмовити повністю. 
Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга може бути подана безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 );
Відповідач: Ковельський відділ державної виконавчої служби у Ковельському районі Волинської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (45001, Волинська область, місто Ковель, вулиця Кармелюка, будинок 4);
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код юридичної особи НОМЕР_2 ).

Суддя Ж.В. Каленюк