Справа № 638/5929/26
Провадження № 3/638/1645/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2026 року          м. Харків
Шевченківський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Малахової О.В., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП), 

ВСТАНОВИВ:

Надійшли адміністративні матеріали з військової частини НОМЕР_1 НГУ про притягнення  ОСОБА_1  (далі –  ОСОБА_1 ) до адміністративної відповідальності за правопорушення передбачене частиною третьою статті 172-20 КУпАП.
Згідно зі статтею 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.
Відповідно до положень статті 255 КУпАП обов`язок щодо належного оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення покладається на уповноважених посадових осіб. 
Статтею 278 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, зокрема, питання чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.
Положеннями частини першої статті 276 КУпАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії НГУ №488324 від 06.03.2026 місцем вчинення правопорушення зазначено: територія військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_1 .
Із супровідного листа до матеріалів про адміністративне правопорушення, вбачається, що вказана військова частина знаходиться за адресою, що перебуває за межами Шевченківського району міста Харкова.
Враховуючи викладене, з огляду на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено місце його вчинення, а також беручи до уваги адміністративно-територіальний поділ міста Харкова на дев`ять районів, суд позбавлений можливості встановити належність цього адміністративного матеріалу до підсудності Шевченківського районного суду м. Харкова.
Суд враховує вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, згідно якої кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом.
Європейський суд з прав людини у пункті 24 рішення у справі «Сокуренко і Стригун проти України» (заяви № 29458/04 та № 29465/04) від 20 липня 2006 року вказав, що «фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі «Занд проти Австрії» … Комісія висловила думку, що термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (...) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів».
Таким чином, згідно з Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 Закону України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у пункту 1 статті 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.
Розгляд справи судами з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням статті 6 Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки такі суди не є встановленими процесуальним законом для такого розгляду.
Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005, визнано правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог статті 256 КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення.
За таких обставин Шевченківський районний суд м. Харкова позбавлений можливості розглянути вказаний адміністративний матеріал, оскільки такий розгляд буде порушенням статті 276 КУпАП та статті 6 Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що в подальшому може бути підставою для оскарження та скасування прийнятого по суті судового рішення в апеляційному порядку у зв`язку із чим суд дійшов висновку про необхідність повернення адміністративних матеріалів відповідному правоохоронному органу для належного оформлення.
Керуючись статтями 7, 255, 276, 278, 283 КУАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний матеріал відносно  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 172-20 КУпАП, повернути до Військової частини НОМЕР_1 НГУ для належного оформлення.
Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя           О.В. Малахова