Справа № 745/190/26 
Провадження № 3/745/122/2026 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

21.04.2026 року Сосницький районний суд Чернігівської області в складі:
головуючої судді Смаль І.А. 
за участі секретаря Шуляр І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Сосниця справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 , директора ТОВ «ЛПГ Рітейл», за ч. 1 ст. 161-1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

26.03.2026 до суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серія ВАВ №808620 від 23.01.2026, з якого вбачається, що 03.12.2025 в с-щі Сосниця Корюківського району Чернігівської області на АЗС ТОВ ЛПГ "Рітейл" по вул.Корнєва 69 здійснював реалізацію пального (скрапленого газу) без відповідної ліцензії, чим порушив вимоги п.2 ст.29 ЗУ №3817-IX та ч.1 ст.161-1 КУпАП, чим вчинив правопорушення за ч.1 ст.161-1 КУпАП.
В судове засідання ОСОБА_1 не з"явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
З письмових пояснень ОСОБА_1 вбачається, що він свою вину у скоєнні правопорушення не визнає. Свою позицію обгрнутовує тим, що протокол не відповідає нормам чинного законодавства, складений з порушенням строків на його складання. В протоколі вказано, що 03.12.2025 року в смт. Сосниця на АЗС/АГЗП ТОВ «ЛПГ Рітенйл» здійснював реалізацію пального (скрапленого газу) без відповідної ліцензії, чим порушив вимоги п.2ст. 29 ЗУ №3817-1Х та ч. 1 ст. 161-1 КУПАП. Однак реалізацію здійснював працівник Товариства, а не особисто ОСОБА_1 , який є керівником Товариства. Протокол не містить відомостей яку саме реалізацію здійснював ОСОБА_1 оптову чи роздрібну. Викладена суть не відповідає ознакам ч. 1 ст. 161-1 КУПАП. В протоколі вказано, що реалізація здійснювалась без відповідної ліцензії. Якої саме ліцензії оптової чи роздрібної в протоколі не вказано. Закон 3817-ІX передбачає наявність як оптової та і роздрібної ліцензії, або обох одночасно. Але яку саме реалізацію здійснив ОСОБА_1 в протоколі не вказано. Товариство має документи дозвільного характеру, а саме дозвіл виконувати газонебезпечні роботи та роботи у вибухонебезпечних зонах (діє до 31.05.2026 року) та дозвіл на експлуатацію обладнання (діє до 24.12.2026року). При цьому, за відсутність саме ліцензії (на будь-який вид діяльності, що передбачає її наявності відповідно до Закону), відповідальність перебачено ч, 1 ст. 164 КУпАП. Рішенням від 29.06.2023 року у справі №620/4842/23 Чернігівський окружний адміністративний суд визнав протиправним та скасував розпорядження ГУ ДПС у Чернігівській області про анулювання ліцензій, в тому числі ліцензії по АДРЕСА_2 . 16.11.2023 року апеляційний суд рішення суду першої інстанції залишив без змін. В 2024 році ліцензії були повернуті і в лютому 2024 р. Товариство відновило роботу. В зв"язку з цим, просить закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення 745/190/26 в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження по справі з наступних міркувань.
Із дослідженого в судовому засіданні протоколу видно, що правопорушення мало місце в 03.12.2025, а відповідно до ч.2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - восьмій цієї статті.
Справа про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.161-1 КУпАП не відноситься до категорії справи, в яких визначені інші строки їх розгляду в ч.3-8 ст.38 КУпАП.
Згідно п.7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю внаслідок закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків передбачених ст. 38 КУпАП.
При вирішенні питання чи потрібно встановлювати вину та фактичні обставини вчиненого правопорушення при закритті провадження на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП слід застосовувати системний аналіз положень КУпАП, зокрема, зміст і мету відповідних норм.
Стаття 247 КУпАП передбачає виключний перелік підстав для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, який включає в себе: відсутність події і складу адміністративного правопорушення; недосягнення особою на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку; неосудність особи, яка вчинила протиправну дію чи бездіяльність; вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони; видання акта амністії, якщо він усуває застосування адміністративного стягнення; скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність; закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу; наявність по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, або нескасованої постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення, а також повідомлення про підозру особі у кримінальному провадженні по даному факту; смерть особи, щодо якої було розпочато провадження в справі.
При цьому, підстави, передбачені у пунктах 1-4 ч. 1 ст. 247 КУпАП відносяться до реабілітуючих підстав закриття провадження, а тому закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення з цих підстав вказує на невинуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення, за який вона притягалася до відповідальності.
Підстави, передбачені у пунктах 5-9 ч. 1 ст. 247 КУпАП відносяться до нереабілітуючих підстав, оскільки підлягають застосуванню до осіб, які вчинили адміністративні правопорушення.
Положеннями статті 284 КУпАП, якою визначені види постанов по справі про адміністративне правопорушення, відповідно до яких орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: (1) про накладення адміністративного стягнення; (2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; (3) про закриття справи.
Отже, законодавцем передбачено можливість закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у випадках, коли особа не вчиняла адміністративне правопорушення або невинувата у його вчиненні, а також у випадку, коли особа винувата у вчиненні адміністративного правопорушення, але існують інші підстави для не накладення на неї адміністративного стягнення.
Як зазначено вище, такі підстави закриття провадження умовно розділяють на реабілітуючі або нереабілітуючі підстави.
Крім того, відповідно до статті 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
З огляду на те, що закінчення строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст. 38 КУпАП являється нереабілітуючою підставою закриття справи про адміністративне правопорушення, така підстава не може бути застосована до осіб, які не вчиняли адміністративного правопорушення, або їх вина у вчиненні адміністративного правопорушення не доведена у встановленому законом порядку. До таких осіб слід застосовувати реабілітуючі підстави закриття справи, передбачені п.п. 1-4 ст. 247 КУпАП.
Отже, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, у будь-якому разі, суд (судді) має забезпечити всебічне, повне та об`єктивне дослідження всіх обставин, передбачених статтею 280 КУпАП.
Судовий розгляд справи про адміністративне правопорушення та його закінчення не обтяжений строками, визначеними ст. 38 КУпАП, а передбачений ст. 277 КУпАП, що є гарантією всебічного, об`єктивного і повного з`ясування всіх обставин, які мають значення для вирішення справи.
Таким чином, закриваючи справу у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення (на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП) і не встановлюючи фактичні обставини, зокрема, вину особи та інші обставини, передбачені ст. 280 КУпАП, суд фактично відмовляється від здійснення своєї основної функції здійснення правосуддя.
Системний аналіз норм КУпАП вказує на те, що закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст. 38 КУпАП можливо виключно у разі встановлення винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення.
Таким чином, за вимогами ст. 280 КУпАП потрібно встановлювати всі обставини, передбачені цією статтею, зокрема, вину особи, перевіряти правильність правової кваліфікації її дій, чи підлягає вона взагалі відповідальності та інше, оскільки в протилежному випадку, судове рішення про закриття провадження на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП (яка є нерабілітуючою підставою) може порушити права особи, в діях якої відсутній склад правопорушення, відсутні докази її вини чи навіть події правопорушення. В таких випадках особа розраховує на судове рішення, яким вона буде реабілітована, яким буде визнана невинуватою, тобто, на закриття провадження з реабілітуючих підстав.
Закрити провадження з нереабілітучих підстав або звільнити від відповідальності, можливо лише винувату особу в діях якої є склад правопорушення, в іншому випадку прийняття такого рішення є свавільним.
З огляду на це, суд при розгляді справи має встановити об`єктивні обставини адміністративного правопорушення, дослідити всі наявні докази у порядку встановленому КУпАП та дати їм належну оцінку і прийти до висновку про винуватість або невинуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Відповідно до ч.1 ст. 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, як документ, що засвідчує факти неправомірних дій і є основним джерелом доказів, складається по встановленій формі і повинен містити дані, необхідні для розгляду справи по суті, зокрема суть адміністративного правопорушення, інші відомості, необхідні для вирішення справи.
Ч.1 ст.161-1 КУпАП передбачає відповідальність за оптову або роздрібну торгівлю пальним без державної реєстрації суб`єктом господарювання або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачено законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).
Диспозиція ст.161-1 КУпАП є бланкетною, тобто не встановлює певних правил поведінки, а передбачає існування інших норм, розміщених навіть в інших нормативних актах, у яких сформульовані конкретні правила поведінки.
Відповідно до ст.1 ЗУ "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності" документ дозвільного характеру - це дозвіл, висновок, рішення, погодження, свідоцтво, інший документ в електронному вигляді (запис про наявність дозволу, висновку, рішення, погодження, свідоцтва, іншого документа в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань), який дозвільний орган зобов`язаний видати суб`єкту господарювання у разі надання йому права на провадження певних дій щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності та/або без наявності якого суб`єкт господарювання не може проваджувати певні дії щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності.
Суть правопорушення, що викладена в протоколі зводиться до того, що ОСОБА_1 здійснював реалізацію пального (скрапленого газу) без відповідної ліцензії.
Відповідно до п.40 ч.1 ст.1 ЗУ "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" ліцензія - право суб`єкта господарювання на провадження відповідного виду (кількох видів) господарської діяльності.
Тобто, документ дозвільного характеру та ліцензія є різними документами за своїм юридичним змістом, і саме відсутність у суб"єкта господарювання документів дозвільного характеру, а не ліцензії, є складовою об"єктивної сторони правопорушення передбаченого ст.161-1 КУпАП.
В свою чергу, відповідальність за провадження господарської діяльності без отримання ліцензії передбачена ст.164 КУпАП.
Протокол про адміністративне правопорушення та додані матеріали не містять жодних відомостей, які саме документи дозвільного характеру відсутні в ОСОБА_1 на торгівлю пальним.
В свою чергу ОСОБА_1 надав в судове засідання Дозвіл №040.21.74 ТОВ "ЛПГ Рітейл" виданий Управлінням Держпраці в Чернігіській області на виконання газонебезпечних робіт та робіт у вибухопожежонебезпечних та пожежонебезпечних зонах (діє з 31.05.2021 по 31.05.2026) та Дозвіл №256.21.74 на експлуатацію газового обладнання (діє з 24.12.2021 по 24.12.2026)
Також, з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 особисто здійснював продаж скрапленого газу, однак з наданих до протоколу матеріалів вбачається, що реалізація скрапленого газу здійснювалась оператором ОСОБА_2 .
Окрім цього, в протоколі про адміністравтине правопорушення не вказано, яким чином дійснювалась реалізація пального без ліцензії, а саме оптова чи роздрідна, оскільки на кожний з таких видів реалізації передбачена своя ліцензія.
Відносно оптової реалізації пального передбачені ліцензії: на право оптової торгівлі пальним за наявності місць оптової торгівлі пальним; на право оптової торгівлі пальним за відсутності місць оптової торгівлі пальним (п.16,17 ч.1 ст.41 ЗУ "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального").
Відносно роздібної реалізації пального: на право роздрібної торгівлі пальним (п.22 ч.1 ст.41 ЗУ "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального").
Таким чином, в судовому засідання не встановлено та не підтверджено належними та допустимими доказами наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністратвного правопорушення.
Ст. 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку , встановленому законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.
Виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що провадження по справі необхідно закрити в зв”язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 161-1 КУпАП.
Керуючись ст. 247, 284 КУпАП, суд 

УХВАЛИВ: 

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1  ст. 161-1 КУпАП закрити в зв”язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова протягом десяти днів з дня винесення може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Сосницький райсуд.
Суддя: І. А. Смаль