Справа № 214/10477/25
2/214/776/26
Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
06 квітня 2026 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу у Дніпропетровській області у складі:
головуючого судді Ковтун Н.Г.
при секретарі Фартушній Є.К.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кривому Розі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс » до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором,-
ВСТАНОВИВ:
27 жовтня 2025 року до суду надійшла вищевказана позовна заява. 
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 15.02.2025 року між ТОВ «ЕКО ФІН» і ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 29729521. Згідно умов договору, первісний кредитор взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб в сумі 7000,00 грн. строком 365 днів. Первісний кредитор виконало взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит, відповідно до умов укладеного договору. 
02.10.2025 року між ТОВ «ЕКО ФІН» та ТОВ ТОВ «Факторинг Партнерс » було укладено договір факторингу №02-10/25 про відступлення права вимоги за Кредитним договором № 29729521.
Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів по сплаті процентів за користування кредитом за Договором № 29729521 від 15.02.2025, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до рахунку заборгованості, становить 23 380,00 грн. з яких: заборгованість за основними зобов`язанням - 7000,00 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення – 16 100,00 грн., заборгованість за нарахованими процентами згідно Кредитного договору до моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості – 280,00 грн., яку позивач просить стягнути в судовому порядку, а також понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 2422,40 гривень, витрати на правову допомогу у розмірі 13 000 гривень.
Ухвалою суду від 28 жовтня 2025 року відкрито провадження у справі, ухвалено слухати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. 
Ухвалою суду від 16 грудня 2025 року задоволено клопотання представника позивача та витребувано докази у справі. 
11 листопада 2025 року від відповідача ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву відповідно до якого просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. В обґрунтування вказав, що відсутній склад право рушення, оскільки відсутні докази що грошові кошти фактично були перераховані на його рахунок. 
Щодо видачі кредитних коштів зазначає, що зі скріншоту мобільного додатку «Приват 24» жодних нарахувань із призначенням платежу « Видача кредитних коштів» від ТОВ «Факторинг Партнерс» за кредитним договором № 29729521 від 15.02.2025 у розмірі 7000,00 грн. не надходило. 
Зазначає, про відсутність факту передачі коштів та укладання кредитного договору. Крім того зазначає, щодо неправомірного нарахування процентів та комісій, оскільки відсутній факт перерахування кредитних коштів на картковий рахунок. 
Щодо легування подій, зазначає, одноразовий ідентифікатор, який було введено відповідачем виключно з метою отримання Доступу до Договорів та Додатків для його ознайомлення. Однак ТОВ «Еко фін» використовуючи необізнаність відповідача щодо фактичного призначення одноразового ідентифікатора, вчинило дії, спрямовані на підписання Договору без надання реальної можливості попереднього ознайомитися з умовами. 
Окрім того, просить суд звернути увагу, що відповідно до умов Договору , який був підписаний ОСОБА_1 о 13.55.29 ТОВ «ЕКО ФІН» зобов`язане здійснити перерахування коштів у встановленому розмірі та на умовах передбачених Договором. Водночас надана Позивачем квитанція містить відомості , згідно з якими дата та час здійснення операції з перерахування коштів у розмірі 7000,00 грн. на його рахунок зафіксовано о 11.55.57 від 15.02.2025, тобто в момент коли Договір ще не був підписаний. 
12 грудня 2025 року представником позивача адвокатом Сердійчук Я.Я. надано письмові пояснення, відповідно до яких зазначає, що 15.02.2025 року між ТОВ «Еко фін» та Овдієм було укладено кредитний договір №29729521. В якому чітко визначено його умови та порядок укладання. ОСОБА_1 ознайомився з Правилами надання коштів та банківських металів у кредит, паспортом споживчого кредиту та іншими документами визначеними законодавством, зареєструвався в інформаційно-комунікаційній системі Товариства шляхом заповнення відповідної реєстраційної форми на Веб-сайті, обрав зручні для себе умови кредитування та уклав Кредитний договір, погодившись на всі його умови.
Щодо підписання кредитного договору кваліфікованим підписом з боку Кредитодавця, звертають увагу суду на те, що разом з позовною заявою суду було надано Протокол створення перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису, який містить інформацію щодо накладеного на кредитний договір КЕПу. Згідно протоколу вказаний кредитний договір було підписано ОСОБА_2 , яка займає посаду директора ТОВ «Еко фін», час підпису 13.55.45 15.02.2025 року.
Щодо видачі кредитних коштів, вказує, ТОВ «Еко фін» не є банківською установою та здійснює свою діяльність на підставі спеціальної ліцензії та відповідно до норм чинного законодавства. Для видачі кредитів в безготівковій формі ТОВ «Еко фін» має залучати надавача платіжних послуг, ТОВ «ПрофіГід». Відповідно до квитанції ТОВ «Профітгід» № 43962-05575-67813 відповідно до якої 15.02.2025 відбувся переказ грошових коштів ОСОБА_1 у сумі 7000,00 грн. згідно Кредитного договору №29719521 від 15.02.2025 на номер карти № НОМЕР_1 , яка емітована АТ КБ «Приват Банк».
На підставі вище викладеного просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
У зв`язку з чим, на підставі ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Суд, дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази, прийшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.
Між сторонами по справі виникли цивільно-правові відносини на підставі договору позики, які регулюються Цивільним кодексом України.
Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін та погоджені ними. При цьому згідно ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
12 грудня 2025 року відповідачем надано заперечення на письмові пояснення представника позивача, відповідно до яких просить врахувати обставини викладені у відзиву, у позовних вимогах просить суд відмовити у повному обсязі. 
19 грудня 2025 року представником позивача надано додаткові пояснення щодо заперечень відповідача, згідно яких адвокат Сердійчук Я.Я. просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. 
Судом встановлено, що 15.02.2025 року між ТОВ «ЕКО ФІН» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № 29729521. 
Відповідно до п.п. 2.2 кредит надається в загальному розмірі 7000,00 грн. 
2.3 строк користування кредитними коштами складає 365 днів, який починається з 15.02.2025 року та закінчується 14.02.2026 (включно) та складається з дисконтного та пільгового періоду та поточного періоду. 
2.4 Дисконтний (Пільговий ) період складає 14 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 28.02.2025.
2.5 Поточний період складає 351 днів, що настає з дня, наступного за днем завершення дисконтного періоду і закінчується 14.02.2026 року. 
2.6 Проценти за користування кредитом протягом дисконтного періоду за дисконтною процентною ставкою в розмірі 182,5% відсотків річних. (денна процентна ставка 0,5 % за один день). 
2.7 Проценти за користування кредитом протягом дисконтного періоду за дисконтною процентною ставкою в розмірі 365% відсотків річних. (денна процентна ставка 1 % за один день). 
2.8 Позичальнику рекомендується (не обов`язково) повернути суму кредиту на сплатити нараховані проценти в рекомендовану дату платежу 28.02.2025, але не пізніше дати погашення заборгованості 14.02.2026 року. Вказаний договір підписано у формі електронного документу, який було підписано з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) номер пароля NDE1ZmJj.
Разом з договором відповідачем було підписано шляхом електронного підпису одноразовим ідентифікатором NDE1ZmJj паспорт споживчого кредиту.
З досліджених судом доказів встановлено, що між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору, який оформлений в електронній формі з використанням одноразового ідентифікатора, і такі дії сторін відповідають приписам чинного законодавства.
Оскільки даний договір укладено за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через веб-сайт або мобільний додаток, та ОСОБА_1 підписав його електронним підписом одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем), то без отримання відповідного ідентифікатора, без здійснення входу до інформаційно-телекомунікаційної системи товариства, такий договір не був би укладений.
Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 07 жовтня 2020 року у справі № 132/1006/19 (провадження № 61-1602св20), від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20 (провадження № 61-2903св21), від 01 листопада 2021 року у справі № 234/8084/20 (провадження № 61-2303св21), від 14 червня 2022 року у справі № 757/40395/20 (провадження № 61-16059св21), від 08 серпня 2022 року у справі № 234/7298/20 (провадження № 61-2902св21).
Отже, із наведеного слідує, що відповідач уклав із ТОВ «ЕКО ФІН» електронний договір та підписала такий у порядку, визначеному ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію» (електронним підписом одноразовим ідентифікатором NDE1ZmJj), а тому договір вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Відповідно до квитанції ТОВ «ПрофітГід» № 43962-05575-67813 – 15.02.2025 відбувався переказ грошових коштів ОСОБА_1 у сумі 7000,00 грн. згідно Кредитного договору № 29729521 від 15.02.2025 на номер карти НОМЕР_2 , банк емітент АТ КБ «ПриватБанк».
Відповідно до відомостей наданих АТ КБ «Приват банк» встановлено , що на картковий рахунок НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) 15.02.2025 було зараховано кошти у розмірі 7000 грн.
Відповідно до п.1 ст. 13 Закону України «Про електронну комерцію» розрахунки у сфері електронної комерції здійснюються відповідно до законів України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», інших законів та нормативно-правових актів Національного банку України.
Розрахунки у сфері електронної комерції можуть здійснюватися з використанням платіжних інструментів, електронних грошей, шляхом переказу коштів або оплати готівкою з дотриманням вимог законодавства щодо оформлення готівкових та безготівкових розрахунків, а також в інший спосіб, передбачений законодавством України.
Згідно з п.3 ст. 13 вказаного закону продавець (виконавець, постачальник) оператор платіжної системи або інша особа, яка отримала оплату за товар, роботу, послугу відповідно до умов електронного договору, повинні надати покупцеві (замовнику, споживачу) електронний документ, квитанцію, товарний чи касовий чек, квиток, талон або інший документ, що підтверджує факт отримання коштів із зазначенням дати здійснення розрахунку.
Доказ відправки грошових коштів на картковий рахунок повністю підтверджено матеріалами справи. 
Стосовно посилань відповідача на скриншот з «Приватбанк 24» суд не може взяти його до уваги , оскільки він не спростовує факт отримання коштів, виписки відповідачем суду не надано. 
02.10.2025 року між ТОВ «ЕКО ФІН» та ТОВ ТОВ «Факторинг Партнерс » було укладено договір факторингу №02-10/25 про відступлення права вимоги за Кредитним договором № 29729521.
Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів по сплаті процентів за користування кредитом за Договором № 29729521 від 15.02.2025, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до рахунку заборгованості, становить 23 380,00 грн. з яких: заборгованість за основними зобов`язанням - 7000,00 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення – 16 100,00 грн., заборгованість за нарахованими процентами згідно Кредитного договору до моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості – 280,00 грн., яку позивач просить стягнути в судовому порядку, а також понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 2422,40 гривень, витрати на правову допомогу у розмірі 13 000 гривень.
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Частиною 1 статті 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.
Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти(кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Статтею 1048 ЦК України визначено: позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Наданий позивачем розрахунок заборгованості за Договором позики, і ході розгляду справи відповідачем не оспорювався.
За правилами ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даними договором.
Приписами ч. 2 ст. 615 ЦК України визначено: одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.
У відповідності до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ч.1 ст. 612ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
У відповідності до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Суд бере до уваги, що відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання та згідно матеріалів справи має заборгованість перед ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС», яке є правонаступником позикодавця, в загальному розмірі 23 380,00 гривень.
Враховуючи викладене, а також те, що доказів повернення позики чи спростування вказаних обставин, на час розгляду справи відповідачем не надано, суд приходить до висновку про необхідність стягнення заборгованості в ОСОБА_1 за кредитним договором у розмірі 23 380,00 грн. 
Щодо позовних вимог про стягнення з відповідачки витрат на правничу допомогу в розмірі 13 000,00 грн. суд зазначає наступне.
Частиною 1 статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Частиною 2 статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
До суду на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано: копію договору про надання правової допомоги № 02-07/2024 від 02.07.2025, заявки про надання юридичної допомоги №56 на загальну суму 13 000,00 грн. 
Враховуючи висновки щодо застосування відповідних норм права, які викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц, постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, враховуючи, що справа є незначної складності, в даній категорії справ наявна узгоджена та установлена судова практика, існує відпрацьована адвокатська практика у даній категорії справ, а обсяг досліджених доказів є невеликим, суд приходить до висновку про зменшення суми стягнення з відповідача на користь позивача до 3 000 гривень витрат на професійну правничу допомогу в суді, що відповідає критерію об`єктивності та буде співмірним з виконаною адвокатом роботою у цій справі.
Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача підлягають також стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати в розмірі 2422,40 гривень.
Керуючись ст.ст.11, 14-16,610-612,623,625,627,629, 1054-1055,1056-1 Цивільного кодексу України, ст.ст. 2,18,77-81,259,263-265,280-281 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:
Позовні вимоги ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості -задовольнити.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» заборгованість за Договором № 29729521 від 15.02.2025 у розмірі 23 380,00 гривень. 
Стягнути із ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» судовий збір в сумі 2422 гривень 40 копійок та витрати на правничу допомогу в розмірі 3000 гривень 00 копійок.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Відомості про учасників: 
Позивач: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» (місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Гедройця Єжи, буд 6 офіс 521), ЄДРПОУ 42640371. 
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Суддя Н.Г.Ковтун