Справа №750/13311/25
Провадження №3/750/44/26

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2026 року Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:   
головуючого – судді Самусь Л.В.,
за участю секретаря Бублик Т.М.,
захисника Хайтова П.В.,
розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , – за ч.1 ст. 130 КУпАП

в с т а н о в и в:

06.09.2025 о 11:36 год. ОСОБА_1 в м. Чернігові по пр. Миру, 41, керував транспортним засобом BMW 528I, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння; зі згоди водія у встановленому законом порядку огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння проводився в медичному закладі КНП «ЧОПНЛ» у лікаря-нарколога, що підтверджується висновком ЧОПНЛ №1232 від 12.09.2025, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» ПДР, тобто скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_1 з протоколом не погодився, та пояснив суду, що він наркотичних засобів не вживає. Так, він керував транспортним засобом, його зупинили за нібито порушення ПДР – не був пристебнутий паском безпеки, проте доказів цього не надали. Він сперечався з цього приводу, оскільки таке не відповідало дійсності. Після чого провели поверхневу перевірку, оглянули авто. Назвали ознаки, зокрема і таку, що поведінка не відповідає обстановці. Він погодився проїхати до лікаря на огляд. Пройшов такий, на експрес-тесті проявилась смужка і біологічне середовище ще направили на дослідження. Він не вживає наркотики. Через декілька днів пройшов ще огляд і такий показав, що він тверезий. Алкоголь вживати може, а наркотики не вживає.
Опитаний в судовому засіданні в якості свідка поліцейський взводу 2 роти 3 БУПП в Чернігівській області капрал поліції ОСОБА_2 суду пояснив, що він складав протокол. Так, зупинили водія за порушення ПДР – не був пристебнутий паском безпеки, проте не було видно цього на відео, тому довести не змогли. Однак, під час спілкування з водієм виявили у того ознаки наркотичного сп`яніння, запропонували пройти огляд у медичному закладі, водій погодився. Пройшов огляд і результат по експрес-тесту був позитивний. Після цього біологічне середовище упакували для лабораторного дослідження. Після отримання висновку вони розшукали водія і склали протокол. Зіниці водія він перевіряв ліхтариком, коли той був в автомобілі. Водій нервував. Поводив трохи агресивно, він не пам`ятає чи пояснював водій чому руки тремтять. Постанову за порушення ПДР не складали, оскільки з відео не було чітко видно, що він не користувався паском безпеки, доказів не було. Вони бачили, але доказів не було цього. Проводили ще поверхневу перевірку транспортного засобу.
Опитаний в якості свідка лікар наркологічного диспансерного відділення КНП «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня» Чернігівської обласної ради ОСОБА_3 пояснив суду, що він проводив освідування і складав висновок щодо ОСОБА_1 06.09.2025. Наразі погано пам`ятає вже обставини. Ним були виявлені у ОСОБА_1 клінічні ознаки: роздратованість, настрій не стійкий, зіниці розширені, реакція на світло млява, що могло свідчити про вживання амфетаміну. Провели експрес-тест, який показав наявність амфетаміну, після чого ємність зі зразком опечатали та передали до лабораторії, і результати підтвердили наявність амфетаміну в сечі. ОСОБА_1 спочатку здав біологічне середовище, потім він провів його огляд, провів тест. Через кілька днів наркотик міг вивестись, що не є дивним. Час виводу наркотичних речовин індивідуальний. Згідно огляду та лабораторних досліджень ОСОБА_1 перебував в стані наркотичного сп`яніння. На наркотичні речовини відбирається лише сеча. 
Захисник Хайтов П.В. просив закрити провадження у справі за відсутності події та складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 , оскільки той поспішав до пораненого товариша в лікарню, тому і нервував, хвилювався, не довіряв поліції, оскільки рівень довіри народу до них дуже низький. Зіниці поліцейський не міг побачити. Сама зупинка була безпідставною, незаконно. Щодо лікаря також наявні сумніви, кров у ОСОБА_1 той не взяв. Також вказав, що ознак сп`яніння у ОСОБА_1 не було, лікар мав такі ж ознаки, вважає висновок суб`єктивним. Ємність при них не опломбовувалась, могли її замінити, хоча сам висновок не оскаржували, але вважає, що це не зразки ОСОБА_1 .
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , доводи захисника, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступного висновку.
Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.
Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до вимог, викладених у ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, обставини адміністративного правопорушення повинні бути з`ясовані всебічно, повно й об`єктивно в їх сукупності.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 №3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 за №1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР).
За пунктом 1.3 ПДР учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9).
Згідно п. 2.9 (а) ПДР, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до ч.1 ст. 130 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.
У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його скоєнні та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.
Так, не дивлячись на заперечення ОСОБА_1 своєї вини, його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, доведена наданими та перевіреними у судовому засіданні доказами, послідовними поясненнями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , а також дослідженими матеріалами справи: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №452640 від 13.09.2025, де інспектором викладені обставини цього правопорушення, висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №1232 від 12.09.2025, рапортом поліцейського взводу №2 роти №3 БУПП в Чернігівській області ДПП капрала поліції Олексія Сухицького від 13.09.2025, відеозаписом до протоколу серії ЕПР1 №452640 від 13.09.2025, а також отриманою на запит суду копією акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №1232 від 05.09.2025.
Всі вищезазначені докази повністю узгоджуються між собою і не містять будь-яких суперечностей.
Будь-яких даних про те, що вищезазначені свідки зацікавлені у розгляді справи або мали б підстави обмовити особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, у судовому засіданні не встановлено.
Вище приведений аналіз доказів по справі змушує суд критично віднестись до пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисником, наданих ними в судовому засіданні, щодо заперечення перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння, оскільки, зазначене ними, об`єктивно нічим не підтверджується, а навпаки спростовується результатами лабораторних досліджень, зазначеними в акті медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №1232 від 05.09.2025.
Тобто, об`єктивні докази, які б спростовували вину ОСОБА_1 , суду надані не були.
Так, порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 року, та регулюється «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року (далі – Інструкція).
Відповідно до ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Відповідно до п.4 розділу І Інструкції, ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є:  наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота);  звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло;  сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови;  почервоніння обличчя або неприродна блідість.
Згідно із п. 8, 12 розділу ІІ Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.
Згідно з п. 7 розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини є обов`язковим.
Як слідує з переглянутого відеозапису до протоколу, поліцейськими було дотримано вимоги визначеного порядку проведення огляду водіїв на стан сп`яніння, встановлений діючим законодавством. ОСОБА_1 було зупинено за порушення ПДР, під час спілкування з поліцейськими такі зазначали наявні у водія ознаки наркотичного сп`яніння, після повідомлення йому ознак сп`яніння, як то виражене тремтіння пальців рук, звужені зіниці очей, які не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці; ОСОБА_1  було запропоновано пройти процедуру освідування у лікарні, і він погодився. Жодного тиску працівниками поліції здійснено не було. У лікаря нарколога було проведено огляд ОСОБА_1 , відібрано біологічне середовище для аналізу, проведено попередньо експрес-тест, який виявив наявність наркотичних речовин, після чого біологічне середовище було упаковано в дві ємності та передано для лабораторних досліджень, і процес опломбування зафіксовано на відеозаписі. Лікарем після отримання результатів лабораторного тестування дозаповнено висновок. Після отримання висновку поліцейськими, останні розшукали ОСОБА_1 , повідомили результат огляду, роз`яснили права та склали протокол. 
Всі вищезазначені докази повністю узгоджуються між собою і не містять будь-яких суперечностей.
Наявний у справі протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а також вимогам, передбаченим Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, містить усі необхідні реквізити та є належним і допустимим доказом.
Дані, що містяться у зазначених джерелах доказів, повністю відповідають фактичним обставинам справи та вказують на вину ОСОБА_1 у порушенні вищезазначених вимог ПДР України та при складанні зазначених адміністративних матеріалів працівниками поліції не було допущено неповноту чи необ`єктивність в оцінюванні дій правопорушника.
Разом з тим, вище приведений аналіз доказів по справі змушує суд критично віднестись до наданих пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, і суд за вказаних обставин розцінює такі пояснення, як надані з метою уникнення адміністративної відповідальності за скоєне правопорушення.
Доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не вживав наркотичні засоби, дії лікаря є сумнівними, а причина зупинки була безпідставною, не заслуговують на увагу виходячи з наступного.
Як зазначалось вище, ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.
Суд вказує, що вирішення наявності чи відсутності у водія ознак наркотичного сп`яніння відноситься до виключної компетенції поліцейського, який керуючись загальносуспільними нормами зовнішнього вигляду особи, яка не перебуває в стані наркотичного сп`яніння, на власний розсуд визначає наявність чи відсутність ознак наркотичного сп`яніння.
При цьому, суд звертає увагу, що ознаки сп`яніння, які виявляються поліцейським при первинному контакті з особою на місці зупинки, визначаються в результаті візуального огляду особи, її поведінки, запахів тощо, і саме ці ознаки є підставою для пропозиції особі пройти огляд на стан сп`яніння. Виявлення ознак, як виходить зі змісту діючого законодавства, не потребує проведення будь-яких спеціальних дій з боку поліцейського та складання поліцейським будь-яких документів. З огляду на те, чи погодиться особа на проходження огляду на стан сп`яніння, чи відмовиться від цього, поліцейський вносить виявлені ознаки або до протоколу про адміністративне правопорушення в разі відмови, або до направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, якщо особа надала згоду на проходження огляду в закладі охорони здоров`я.
Як вбачається з відеозапису, поліцейський проводить візуальний огляд водія ОСОБА_1 , а саме чи наявне тремтіння пальців рук, чи реагують зіниці очей останнього на світло, та зовнішній вигляд за результатами якого повідомляє водію, що в нього наявні ознаки наркотичного сп`яніння, а саме звужені зіниці очей, які не реагують на світло, тремтіння пальців рук, ще одну ознаку не встигає вказати, оскільки ОСОБА_1 перебиває того і каже, що згоден їхати на огляд, кажучи «Поїхали, поїхали», після чого працівник поліції пропонує пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, проти чого від водія заперечень не надходило.
Тобто поліцейським дотримано вимоги «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», проведено відповідний візуальний огляд водія.
З приводу посилань захисника, що ОСОБА_1 було зупинено безпідставно, суд зазначає наступне.
З досліджених матеріалів справи, в тому числі відеозаписів, вбачається, що причини зупинки водію повідомлялися. У той же час суд зауважує, що навіть відсутність правомірних підстав для зупинки транспортного засобу працівником поліції, які передбачені ст. 35 Закону України «Про Національну Поліцію», не впливає на обов`язок водія, передбачений п. 1.3 Правил дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, в тому числі щодо заборони керувати транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, встановленої у підпункті «а» пункту 2.9 Правил дорожнього руху.
Суд зазначає, що незгода водія із причинами зупинки або ненадання працівниками поліції доказів наявності підстав для зупинки транспортного засобу, не позбавляє водія обов`язку на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння.
Крім того, законність підстав зупинки транспортного засобу не охоплюється диспозицією ст. 130 КУпАП, а відтак не підлягає доказуванню у даній справі. Об`єктивна сторона вказаного адміністративного правопорушення не містить у собі елементи іншого правопорушення, а тому кваліфікація діянь особи здійснюється самостійно від інших видів адміністративної відповідальності. Дії працівників поліції щодо законності таких підстав зупинки можуть бути оскаржені в окремому порядку, зокрема, в адміністративному, проте матеріали даної справи не містять доказів такого оскарження ОСОБА_1 чи його захисником.
Суд зауважує, що керування транспортним засобом водієм, який підозрюється в тому, що перебуває у стані наркотичного сп`яніння, створює реальну небезпеку, яка може призвести до тяжких наслідків, тому превалює суспільний інтерес щодо забезпечення безпеки дорожнього руху над приватним інтересом, щодо свободи пересування.
В силу приписів пункту 2.4 ПДР, на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1 ПДР України. Згідно пункту 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Суд зазначає, що незгода водія з причиною зупинки, при цьому, що водій вже зупинився та почав спілкування з працівниками поліції, не може бути наслідком визнання недопустимими доказів винуватості за ст. 130 КУпАП, оскільки в силу приписів ст. 23 Закону України «Про національну поліцію», поліція, зокрема, здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень, вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень та припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення, про що вже зазначалось судом вище.
При цьому, відповідно до законодавства працівник поліції самостійно, на власний розсуд доходить висновку про наявність ознак сп`яніння у водія транспортного засобу та вирішує питання щодо необхідності проходження водієм транспортного засобу огляду на стан сп`яніння. І при виявленні поліцейським ознак наркотичного сп`яніння, на вимогу останнього, водій зобов`язаний пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння.
Відтак вимога працівників поліції пройти огляд в найближчому закладі охорони здоров`я на визначення стану наркотичного сп`яніння була аргументованою, вмотивованою та ґрунтувалась на правових підставах.
Тому суд не приймає до уваги доводи сторони захисту про недопустимість доказів знаходження ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння внаслідок відсутності доказів правомірності зупинки транспортного засобу працівниками поліції.
Стосовно посилань захисника на сумніви в діях лікаря, який проводив огляд ОСОБА_1 , та відмова того у відібранні у ОСОБА_1 саме крові на дослідження, суд зазначає, що лікар Чернігівської обласної психоневрологічної лікарні ОСОБА_4 надав пояснення в суді, згідно яких 06.09.2025 року ОСОБА_1 пройшов у встановленому порядку медичний огляд з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння, який було проведено згідно норм діючого законодавства. У ОСОБА_1 були наявні клінічні ознаки наркотичного сп`яніння, ним такі зазначено в акті огляду, окрім того проведено експрес-тест, який попередньо виявив наявність амфетаміну в організмі того, після чого біологічне середовище було розлито в стерильні колби, опечатано та передано в лабораторію на дослідження. За результатами, які було отримано, він дозаповнив висновок щодо перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння, який в подальшому був виданий працівникам поліції. 
Будь-яких підстав не довіряти поясненням вказаного свідка суд не вбачає, оскільки вони узгоджуються між собою та з іншими матеріалами справи.
З відеозапису слідує, що лікарем було проведено огляд ОСОБА_1 (рухова сфера, точні рухи, мовна здатність, вегетативно-судинні реакції, дихання, пульс), також тому було надано ємність для надання зразку сечі, він в туалеті під наглядом фельдшера здав біологічне середовище, фельдшер взяв невелику дозу того та провів експрес-тест, який вивив наявність в організмі ОСОБА_1 наркотичних речовин (попередньо амфетамін), а потім розлив у колби стерильні, опечатав.
При цьому, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення наявні документи, якими підтверджуються те, що поліцейським та працівниками медичного закладу було проведено огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння у відповідності до вимог Інструкції, зокрема і наявна копія акта медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Такий акт медичного огляду заповнений повністю, зазначені в ньому відомості відповідають дійсності і підтверджують зафіксовані на відеозаписі дані щодо проведення огляду ОСОБА_1 лікарем, акт заповнений розбірливо. У вказаному акті наявні відомості щодо відібрання сечі на наркотичні речовини 06.09.2025 та результати токсикологічного дослідження №1232 від 05.09.2025.
Доводи про те, що дії лікаря були сумнівними оскільки останній відмовив у відібранні у ОСОБА_1 крові на аналіз, замість сечі, суд до уваги не бере, оскільки жодна норма чинного законодавства не містить права особи обирати вид біологічного середовища, яке він хоче здати та не містить обов`язку лікаря виконувати бажання особи, доставленої на огляд. 
До того ж, відповідно до п. 10, 12 розділу Інструкції зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відбираються у дві ємності. Вміст однієї ємності використовується для первинного дослідження, вміст другої ємності зберігається протягом 90 днів. Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.
Поряд з тим, у даній Інструкції не передбачено, що особа, доставлена для проходження огляду на стан сп`яніння, має право вибирати, зразки якого біологічного середовища слід надати для дослідження. Відтак, такий вибір здійснює лікар, що проводить огляд. При цьому враховується, які саме зразки біологічного середовища можна дослідити у даному закладі охорони здоров`я, а також швидкість проведення дослідження.
Більш того, в установлених часових межах ОСОБА_1 здав необхідне біологічне середовище (сечу), а тому дії лікаря-нарколога в даній ситуації є законними, жодних підстав не довіряти отриманим результатам лабораторних досліджень у суду немає. 
Щодо тверджень сторони захисту про сумнівність висновку лікаря і з тих підстав, що зразки ОСОБА_1 були замінені, суд відхиляє, з огляду на наступне.
Як зазначалось вище, відповідно до Інструкції зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відбираються у дві ємності; вміст однієї ємності використовується для первинного дослідження, вміст другої ємності зберігається протягом 90 днів. Вказані дії фельдшера щодо розливу зразків біологічного середовища ОСОБА_1 по двом ємностям і опечатування таких зафіксовано відеозаписом, долученим до протоколу, і під час вказаних дій фельдшера - лікар, працівники поліції та ОСОБА_1 були присутні в кабінеті огляду. 
Більш того, відповідно до положень п. 15 розділу ІІІ Інструкції за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.
Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, видається на підставі акта медичного огляду (п.16 розділу ІІІ Інструкції).
До того ж, право водія на оскарження висновку за результатами медичного огляду передбачене пунктом 14 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17 грудня 2008 року (із змінами, внесеними згідно з Постановами КМ №476 (476-2015-п) від 08.07.2015, №888 (888-2015-п) від 28.10.2015). 
ОСОБА_1 та його захисник за період з 13.09.2025 (дати повідомлення ОСОБА_1 про наявність висновку та складання відносно нього протоколу) по день постановлення судового рішення не ініціювали проведення повторного дослідження на визначення вмісту наркотичних речовин в контрольному зразку сечі, який зберігався у медичній установі 90 днів, оскільки матеріали справи не містять таких даних чи клопотань, хоча об`єктивно ОСОБА_1 самостійно чи за допомогою свого захисника мав таку можливість, з огляду на період надходження справи на розгляд до суду та часу її розгляду.
У зв`язку із викладеним, доводи сторони захисту про недійсність отриманого результату токсикологічного дослідження сечі ОСОБА_1 , на підставі якого було складено висновок №1232 від 05.09.2025, не заслуговують на увагу суду.
Оцінюючи наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази в їх сукупності вбачається, що вони узгоджуються між собою та доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП «поза розумним сумнівом», оскільки зміст та суть наявних доказів виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду.
Зазначені вище докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі і сумніву у своїй належності та допустимості не викликають, тому такі суддя вважає належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. ст. 130 КУпАП, повністю доведена наданими та перевіреними у судовому засіданні доказами.
Вирішуючи питання щодо накладення адміністративного стягнення, враховуються характер вчиненого правопорушення, дані особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ступінь її вини, майновий стан, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, в зв`язку з чим є підстави для накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, що є достатнім для виховання вищезазначеної особи, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як нею, так і іншими особами. 
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1, 7, 9, 23, 33, 34, 283, 284 п. 1, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення

п о с т а н о в и в:

Притягнути  ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП і накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнути з  ОСОБА_1  судовий збір в розмірі 665 грн. 60 коп.
Штраф повинен бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. 
У разі несплати штрафу у визначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходженням його майна в порядку, встановленому законом. 
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень, відповідно до ст. 308 КУпАП
Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Чернігівського апеляційного суду.

Суддя Л.В. Самусь