Справа № 159/8669/25 
Провадження № 2/163/224/26 

ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ

РІШЕННЯ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

( З А О Ч Н Е )

30 березня 2026 року Любомльський районний суд Волинської області
в складі головуючого судді Павлуся О.С.
за участі секретаря Костюк Р.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ТОВ «Іннова Нова» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

Представник ТОВ «Іннова Нова» просить ухвалити рішення про стягнення з відповідача ОСОБА_1 31500,00 грн заборгованості за договором про надання грошових коштів у позику № 8645660625 від 24.06.2025. 
Заявлені вимоги обґрунтовано тим, що 24.06.2025 між ТОВ «Іннова Нова» та ОСОБА_1 був укладений договір про надання грошових коштів у позику № 8645660625, за умовами якого ТОВ «Іннова Нова» надало відповідачу позику на споживчі цілі в розмірі 7000,00 грн строком на 360 днів під проценти за ставкою 1% в день, яка застосовується протягом перших 180 календарних днів з дня укладення договору, та 0,87% в день, яка застосовується у період починаючи з 181 календарного дня з дати укладення договору до закінчення строку дії договору або до дати фактичного повернення всієї суми кредиту, сплатою комісії за надання кредиту в розмірі 15% від суми наданого кредиту.
ТОВ «Іннова Нова», надавши відповідачу грошові кошти в сумі 7000,00 грн, свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі. 
У свою чергу, відповідач, всупереч умовам договору, свої зобов`язання за договором належним чином не виконував, у зв`язку з чим у нього утворилась заборгованість в розмірі 31500,00 грн, яка складається із заборгованості: за тілом кредиту – 7000,00 грн, по процентам - 9450,00 грн, сукупної суми пені, нарахованих за порушення зобов`язання, 14000,00 грн, по комісії за надання позики – 1050,00 грн. 
Провадження в справі відкрито ухвалою суду від 26.01.2026, розгляд позову постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. 
У зв`язку з поверненням адресованого відповідачу поштового відправлення з копією вказаної ухвали без вручення, у зв`язку з відсутністю адресата за зареєстрованим місцем проживання, ухвалою від 17.02.2026 судом постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

В судове засідання сторони не з`явились.
Представник позивача у позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності та висловив згоду на ухвалення заочного рішення.
Відповідач про розгляд справи по суті двічі у встановленому порядку був повідомлений, у тому числі шляхом публікації судового оголошення на офіційному сайті судової влади, однак в судові засідання не з`явився, відзиву на позов не подав, про причини неможливості розгляду справи за його відсутності не сповістив.
Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 в справі № 911/3142/19 висловив правову позицію про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а у даному випадку, суду.
З огляду на викладене суд провів заочний розгляд позову відповідно до положень ст.ст.280, 281 ЦПК України. 

Аналізом доказів по справі суд встановив наступні фактичні обставини.

24.06.2025 ТОВ «Іннова Фінанс» (в подальшому перейменоване на ТОВ «Іннова Нова») та ОСОБА_1 дистанційно в електронній формі у відповідності до Закону України «Про електронну комерцію» уклали договір про надання грошових коштів у кредит № 8645660625 (далі – Кредитний договорі). 
До укладення цього договору відповідач у такий же спосіб підписав паспорт споживчого, тим самим підтвердив ознайомлення з умовами кредитування. 
Кредитний договір укладений на таких умовах: сума кредиту – 7000 грн, які підлягають перерахуванню у безготівковій формі на поточний рахунок позичальника, уключаючи використання реквізитів платіжної картки НОМЕР_1 ; строк кредиту – 360 днів. Періодичність платежів за сплати процентів – кожні 30 днів, останній платіж з періодом внесення 30 днів; процентна ставка: 1 % в день, яка застосовується протягом перших 180 календарних днів з дня укладення договору, 0,87 % за кожен день користування кредитом, починаючи з 181 календарного дня з дати укладення договору і до закінчення строку дії договору; комісія за надання кредиту – 15% від суми наданого кредиту; штраф за невиконання або неналежне виконання позичальником зобов`язань – 28% від суми простроченого платежу. 
Перерахування ТОВ «Іннова Фінанс» 25.06.2025 на банківську картку відповідача кредитних коштів в сумі 7000,00 грн підтверджується наданою АТ «Ощадбанк» на виконання ухвали суду від 26.01.2026 платіжною інструкцією №1954905850404 від 26.06.2025. 
Відповідно до розрахунку заборгованості за договором про надання грошових коштів у кредит № 8645660625 від 24.06.2025 заборгованість ОСОБА_1 становить 31500,00 грн, з яких: тіло кредиту – 7000,00 грн, проценти - 9450,00 грн, пеня - 14000,00 грн, комісія – 1050,00 грн.

За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
У частині 1 статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Статтю 639 ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» (далі – Закон) визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Згідно з ч.ч.3, 4, 6 ст.11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Відповідно до ч.12 ст.11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законо-давства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Згідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.
Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст.ст.610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України).
За змістом ч.ч.1, 2 ст.10561 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

На підставі досліджених у справі доказів встановлено, що між сторонами у цій справі виникли договірні зобов`язання, які випливають з кредитного договору.
Кредитний договір між сторонами укладений у відповідності до Закону України «Про електронну комерцію» та у ньому визначені усі необхідні умови, які вимагаються до даного виду договорів, зокрема, щодо суми кредиту, терміну кредитування, сплати процентів за його користування та комісії за надання кредиту. 
Підписавши у відповідності до Закону України «Про електронну комерцію» електронним підписом одноразовим ідентифікатором Кредитний договір, відповідач як позичальник відповідно до ст.ст.3, 627 ЦК України добровільно погодив такі умови кредитного договору, взявши на себе відповідні зобов`язання.
Передача кредитних коштів позивачем відповідачу відбулася, тому останній за умовами Кредитного договору зобов`язаний їх повернути, а також здійснити інші визначені умовами договору обов`язкові платежі – сплатити відсотки за користування кредитом та комісію за надання кредиту. 
Існування у відповідача заборгованості перед позивачем підтверджується доданим до позову розрахунком заборгованості, який відповідає умовам кредитного договору, у тому числі щодо відсотків та строку кредитування, тому сумніву судом не піддається. 
Із цього розрахунку вбачається, що жодного платежу на погашення заборгованості відповідач не здійснив. 
Загальна сума заборгованості за цим розрахунком складає всього 31500,00 грн, з яких: тіло кредиту – 7000,00 грн, проценти - 9450,00 грн, пеня - 14000,00 грн, комісія – 1050,00 грн. 
Відповідач зі своєї сторони не заперечив і не спростував наданого позивачем розрахунку заборгованості, а тому не приймати його як доказ суми кредитної заборгованості у суду відсутні підстави. 

Разом з цим, заявлена позивачем до стягнення сума пені в розмірі 14000,00 грн задоволенню не підлягає з огляду на таке. 
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 на території України введений воєнний стан, який неодноразово продовжувався і триває нині, що є загальновідомим фактом. 
Пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Отже, вимога позивача про стягнення з відповідача пені не ґрунтується на вимогах Закону, оскільки прострочення відповідачем виконання грошового зобов`язання за Кредитним договором відбулося у період дії на території України воєнного стану, у зв`язку із чим нарахована позивачем пеня підлягає списанню в силу Закону, через що заявлена позовна вимога у цій частині задоволенню не підлягає.

При розгляді справи суд відповідно до вимог статей 10, 12, 13 ЦПК України керується принципом верховенства права та розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі поданих доказів. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для вирішення справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно із ч.5 ст.81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. 
Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.83 ЦПК України позивач повинен подати суду докази разом з поданням позовної заяви, а відповідач - разом з поданням відзиву.
За змістом ч.4 ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Дослідженими у справі доказами повно та об`єктивно доведено, що відповідач взятого на себе зобов`язання щодо погашення кредиту, відсотків та комісії належним чином не виконував, тим самим порушив умови договору, у зв`язку із чим у нього утворилась заборгованість, яка складається із тіла кредиту в сумі 7000,00 грн, відсотків - 9450,00 грн, комісії – 1050,00 грн, а всього 17500,00 грн, які підлягають стягненню на користь позивача в судовому порядку. 
Не підлягає задоволенню вимога про стягнення з відповідача пені в сумі 14000,00 грн через її невідповідність вимогам закону. 
Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню.

Згідно зі ст.141 ЦПК України судові витрати по справі у вигляді сплаченого позивачем судового збору слід покласти на відповідача пропорційно до задоволених вимог із розрахунку задоволення 55,56 % таких вимог.
Крім цього, позивач у позовній заяві зазначив, що його витрати на правничу допомогу у цій справі становлять 5000 гривень, та повідомив про подання заяви про ухвалення додаткового рішення у відповідності до ч.8 ст.141 ЦПК України.
Отже, питання розподілу витрат позивача на професійну правову допомогу підлягає вирішенню за заявою позивача в порядку ст.246 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.259, 264, 265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Іннова Нова» заборгованість за договором про надання грошових коштів у кредит № 8645660625 від 24.06.2025 в загальній сумі 17500 (сімнадцять тисяч п`ятсот) гривень, яку становлять:
- 7000 (сім тисяч) гривень тіла кредиту;
- 9450 (дев`ять тисяч чотириста п`ятдесят) гривень процентів за користування кредитом;
- 1050 (одна тисяча п`ятдесят) гривень комісії за надання кредиту. 

У задоволенні решти заявлених позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Іннова Нова» 1345 (одна тисяча триста сорок п`ять) гривень 89 копійок судового збору. 

Заочне рішення може бути переглянуте Любомльським районним судом за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. 
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному апеляційному порядку. 

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Інформація про сторін:
позивач - ТОВ «Іннова Нова»; місце знаходження - вулиця Верхній Вал, 10, місто Київ; код ЄДРПОУ – 44127243;
відповідач - ОСОБА_1 ; місце проживання – АДРЕСА_1 ; РНОКПП – НОМЕР_2 .

Головуючий : суддя О.С.Павлусь