ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 826/5911/18 Суддя (судді) першої інстанції: Гнап Д.Д.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Епель О.В., Файдюка В.В., секретар судового засідання Заліська Є.Я. за участі представників позивача Мусієнка В.Я. та Антоненка А.Ю., представника відповідача Звіра Р.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного підприємства «Комплекс Сервіс Центр» на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 30 вересня 2025 р. у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства «Комплекс Сервіс Центр» до Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення 

В С Т А Н О В И В:
Рух справи.
12.04.2018 Приватне підприємство "Комплекс Сервіс Центр" (далі - ПП "Комплекс Сервіс Центр", попередня назва - Приватне підприємство «Візовий Сервіс Центр») звернулось до Окружного адміністративного суду м.Києва з позовом про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби № 0014014814 від 29.11.2017 року про збільшення суми грошового зобов`язання з податків та зборів в тому числі з податку на доходи фізичних осіб, пені на суму 66904629.65грн., в тому числі за податковим зобов`язанням на суму 56629724.55грн. та за штрафними санкціями у розмірі 10274905.10грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач не згоден з висновком податкового органу і вважає його протиправним про невнесення позивачем до бюджету 56629724,55 грн. податку з доходів з джерелом їх походження з України, отриманого нерезидентом Нур Бізнес Солюшнз (United Arab Emirates) від провадження господарської діяльності, та правомірністю застосування позивачем нульової ставки податку з доходів нерезидента при виплаті роялті за договором комерційної концесії від 02.01.2014 року.
Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 13.09.2018 року, залишене без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 року, позовні вимоги були задоволені у повному обсязі. 
Постановою Верховного Суду від 27.07.2020 року касаційну скаргу Офісу великих платників податків ДПС було задоволено частково: рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 13.09.2018 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.
Приймаючи таке рішення суд касаційної інстанції зазначив, що задовольняючи позовні вимоги, суди виходили з того, що Нур Бізнес Солюшнз отримала від компетентного (уповноваженого) органу Об`єднаних Арабських Еміратів довідку, яка підтверджує, що ця компанія є резидентом Об`єднаних Арабських Еміратів, з якими укладено Міжнародну угоду. Окрім того, суди врахували висновок Експертного дослідження Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 7 червня 2018 року №2476/18-45 за результатами проведення економічного дослідження; висновок ДП «Держзовнішінформ» від 16 лютого 2015 року № 1/1665; звіт ТДВ «Гільдія Оцінювачів України» про обґрунтування величини виплат за використання комплексу прав та комерційного досвіду (ноу-хау) за договором комерційної концесії від 2 січня 2014 року. Також суди попередніх інстанцій, проаналізувавши договори про надання консультаційних послуг, укладені позивачем 1 червня 2013 року та 2 січня 2015 року з Товариством з обмеженою відповідальністю «Ві Еф Консалтинг Сервісиз», дійшли висновку про відсутність ознак, які свідчать про те, що отримання цих послуг дублює користування ПП «Візовий Сервіс Центр» ноу-хау, наданих компанією Нур Бізнес Солюшнз, або що останній не є бенефіціарним (фактичним) власником (отримувачем) роялті, сплачених за договором від 2 січня 2014 року. Водночас суди відхилили посилання відповідача на протоколи допиту свідків (працівників ПП «Візовий Сервіс Центр»), які були складені в рамках кримінального провадження №32016100060000069, за змістом яких вбачається, що надання консультативних послуг та навчання персоналу здійснювало саме ТОВ «Ві Еф Консалтинг Сервісиз», а не кампанія Нур Бізнес Солюшнз, про яку їм нічого не відомо; не взяли до уваги копію листа-відповіді Міністерства Фінансів Об`єднаних Арабських Еміратів від 29 березня 2018 року, з огляду на те, що вони були складені після проведення податкової перевірки ПП «Візовий Сервіс Центр» та прийняття спірного податкового повідомлення-рішення. Також апеляційний суд відхилив посилання апелянта на висновок експерта за результатами проведення судово-економічної експертизи від 8 лютого 2019 року № 1656 за матеріалами кримінального провадження № 32016100060000069, оскільки він був наданий лише під час апеляційного розгляду справи. Таким чином, суди дійшли висновку про непідтвердження доводів податкового органу про те, що ПП «Візовий Сервіс Центр» протиправно не утримало і не внесло до бюджету податок з доходів з джерелом його походження з України, отриманого нерезидентом Нур Бізнес Солюшнз від провадження господарської діяльності в загальній сумі 56629724,55 грн.
Отже, зазначає суд касаційної інстанції, суди попередніх інстанцій не в повній мірі надали оцінку наведеним доводам податкового органу, який, проаналізувавши господарську діяльність позивача, зокрема використання ним комерційного досвіду міжнародної групи компаній «VFS Global», обґрунтовано поставив під сумнів фактичне використання у господарській діяльності послуг, отриманих від компанії Нур Бізнес Солюшнз, а отже, і реальність цієї господарської операції. Також, суди помилково не взяли до уваги протоколи допиту свідків, які були складені в рамках кримінального провадження та копію листа-відповіді Міністерства Фінансів Об`єднаних Арабських Еміратів від 29 березня 2018 року, пославшись на те, що вони були складені після проведення податкової перевірки ПП «Візовий Сервіс Центр» та прийняття спірного податкового повідомлення-рішення.
28.08.2020 вказана справа надійшла на розгляд до Окружного административного суду м. Києва.
Внаслідок ліквідації Окружного адміністративного суду м. Києва вказана справа 24.03.2025 була направлена на розгляд до Хмельницького окружного адміністративного суду. 
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 30.09.2025 р. у задоволені позовних вимог відмовлено у повному обсязі (т.17 а.с.103).
Приймаючи таке рішення суд першої інстанції дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог і недоведеність їх належними та допустимими доказами.
Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати, як таке, що прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю (т.17 а.с115). 
Доводи апеляційної скарги аналогічні доводам позовної заяви.
Крім того, апелянт наголосив, що рішення суду ґрунтуються на формальних міркуваннях, суд у не в повному обсязі встановив обставини справи, надав неправильну оцінку встановленим обставинам і неправильно застосував норми матеріального права. 
Також, апелянт зазначив, що суд першої інстанції не виконав рекомендації Верховного Суду наведені у постанові від 27.07.2020.
Також, апелянт навів аргументи щодо порушення порядку призначення перевірки, вважає, що оформлення господарських операцій з виплат роялті нерезиденту проводилось належним чином, і надані документи належним чином підтверджують статус кінцевого власника доходу.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 31.10.2025 відкрито апеляційне провадження та витребувано справу зі суду першої інстанції, та після її надходження, ухвалою від 16.12.2025 призначено до слухання у відкрите судове засідання на 28.01.2026. 
Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому вказано про правильність висновків суду першої інстанції (т.17 а.с.139).
З поважних причин слухання справи продовжувалось.
Представники апелянта в судовому засіданні підтримали доводи апеляційної скарги та подали додаткові письмові пояснення, представник відповідача заперечував проти задоволення апеляційної скарги, також подав додаткові письмові пояснення.
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке. 

Обставини встановлені судом.
Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби було проведено перевірку ПП «Візовий Сервіс Центр» та за результатами цієї перевірки було оформлений акт від 14.11.2017р. №6/28-10-48-14/37879678 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015р. по 10.08.2017р., а також дотримання правильності обчислення, повноти та своєчасності внесення підприємством до бюджету податку на прибуток підприємства за наслідками декларування фінансово-господарських відносин з ТОВ «Амбер Сервіс» (код ЄДРПОУ 40115674), ТОВ «Скай Консалт Груп» (код ЄДРПОУ 39592475) за період з 01.01.2015р. по 10.08.2017р.» (т.1 а.с.59). 
Згідно змісту акту перевірка проводилась на виконання ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва у справі 3-761/31555/17 від 11.09.2017. 
Так, згідно висновків акту перевірки позивачем порушено п.п. 103.2, 103.3 статті 103, п.п. 141.4.1, 141.4.2 статті 141 ПК України, оскільки підприємство не утримало і не внесло до бюджету податок з доходів з джерелом його походження з України, отриманого нерезидентом Нур Бізнес Солюшнз (United Arab Emirates) від провадження господарської діяльності в загальній сумі 56 629 724,55грн., в тому числі за 2015 рік в сумі 15530104,2грн., за 2016 рік - 20992011,90грн., в тому числі за 1 квартал 2016 року в сумі 2077146,30грн., за 2 квартал 2016 року в сумі 3 116403,45грн., за 3 квартал 2016 року в сумі 6785745,15грн., за 4 квартал 2016 року - 9 012 717грн., за півріччя 2017 року - 20107608,45грн., в тому числі за 1 квартал 2017 року в сумі 20107608,45грн.
Так, в акті перевірки податковий орган зазначив, що такого висновку дійшов внаслідок встановлення певних обставин, а саме:
1) між ПП «Візовий Сервіс Центр» (ЄДРПОУ 37879678) (Контрагент або Підрядник) та підприємством (Правоволоділець), Hyp Бізнес Солюшнз (Noor Business Solutions), Об`єднані Арабські Емірати 02 січня 2014 року б/н укладено договір комерційної концесії про надання власником комплексу прав та комерційного досвіду (ноу-хау) у сфері відкриття та експлуатації візових центрів, за відповідну плату в порядку та на умовах сплати 6 (шість) доларів США за одне візове звернення надає право використовувати Підрядником у своїй господарській діяльності комплекс права та комерційний досвід (ноу-хау), під яким згідно умов договору розуміють систему ведення бізнесу.
Відповідно до п. 1.4 даного договору: Комплекс прав за цим Договором належить Правоволодільцеві на підставі Договору купівлі-продажу № 113 від 14 червня 2013 року.
Відповідно за 1 півріччя 2017 року ПП "Візовий Сервіс Центр" проведено нарахування та виплату роялті нерезиденту на загальну суму 15 148 428 дол. США.
Повернення коштів б/в від 08.05.2015 в сумі 3 177 760,85 грн., що складає 153348,63 дол. США.
ПП «Візовий Сервіс центр» проведено виплату роялті нерезиденту Hyp Бізнес Солюшнз (Noor Business Solutions) на загальну суму 377 531 497 грн., в тому числі: 2015 рік в сумі 103 534 028 грн., 2016 рік в сумі 139 946 746 грн., півріччя 2017 року в сумі 134 050 723 грн.
ПП «Візовий Сервіс Центр» подано до контролюючого органу додаток ПН "Розрахунок (звіт) податкових зобов`язань нерезидентів, якими отримано доходи із джерелом їх походження з України" до податкової декларації з податку на прибуток підприємства та відображено виплату доходу з джерелом походження з України (роялті) нерезиденту Hyp Бізнес Солюшнз (Noor Business Solutions) за: 2015 рік в сумі 103 534 028 грн., 2016 рік в сумі 139 946 746 грн., в тому числі за 1 кв. 2016р. в сумі 13 847 642 грн., півріччя 2016р. в сумі 34 623 665 грн., 3 кв. 2016р. в сумі 79 861 966 грн., півріччя 2017р. в сумі 134 050 723 грн., в тому числі 1 кв. 2017 в сумі 134 050 723 грн.
При виплаті підприємству Hyp Бізнес Солюшнз (Місцезнаходження нерезидента - Елоб, офіс №Е-52П-03, Вільна зона Хамрія-Шарджа, Об`єднані Арабські Емірати) доходу у вигляді щомісячної плати, ПП «Візовий Сервіс Центр» застосовує звільнення від оподаткування - ставка податку 0% (статті 12 Роялті Угоди між урядом України і Урядом Об`єднаних Арабських Еміратів про уникнення подвійного оподаткування та попередження податкових ухилень стосовно податків на доходи і капітал від 22.01.2003 року);
2) Відповідно до зібраної інформації (за даними інтернет - джерел) на офіційному сайті групи компанії «VFS Global» (www.vfsglobal.com/) юридична адреса ПП «Візовий Сервіс Центр» - м. Львів 79000, вул. Під Дубом, буд. 7-6 зазначається як офіс компанії у м. Львові, у якому можна подати заяву на оформлення візи.
Крім цього на сайті візового центру для отримання Польської візи у розділі «додаткові послуги» отримувачем оплати за послуги з доставки паспорту кур`єрською службою після подачі документів зазначається підприємство ПП «Візовий сервіс центр». В інструкції із замовлення послуги вказані реквізити ПП «Візовий сервіс центр», а саме: назва, код ЄДРПОУ, юридична адреса, рахунок у банку.
Група компаній «VFS Global» є найбільшим світовим фахівцем з аутсорсингу і технологічних послуг для дипломатичних місій та урядів по всьому світу.
Як зазначено в документації з трансферного ціноутворення контрольованих операцій, яка була надана в ході проведення перевірки ПП «Візовий сервіс центр»:
«Компанія включає спеціалізовані центри прийому заяв на візу і паспорт, інформаційні послуги (колл-центри), веб-модулі при виборі часу здачі документів і збору онлайн-платежів, біометрії (отримання і передачу даних), перевірку справжності /легалізацію/ атестацію, переклад, логістичні рішення, управління проектами і програмами, управління базами даних, фінансові рішення.
Для того щоб задовольнити потреби своїх клієнтів «VFS Global» використовує в своїй роботі передовий досвід, застосовуючи його в усіх своїх візових центрах створених по всьому світу. Починаючи з поширення бланків для заяв на візи і видачею оброблених заяв і супутніми послугами, з високорозвинених, точних і програмних процедур, що сприяє забезпеченню повної безпеки та конфіденційності заявників.
«VFS Global.» - це компанія, яка розробляє програмні платформи, системи безпеки і обробки візових звернень, а також забезпечує збір персональних даних і захищену передачу цих даних Консульствам.
В багатьох країнах, у тому числі в Україні, «VFS Global» працює спільно з партнерами. Ці компанії обов`язково присутні в конкурсних заявках і затверджуються місіями, чиї інтереси представлені в Сервісно-візових центрах. Компанія відкрила Візові Центри в 14 містах України і є посередником між заявником і Посольствами 22-х країн». «VFS Global» створена в 2001 році в Лондоні і входить в «Kuoni Group» (яка також володіє «Киопі Travel») зі штаб-квартирою в Цюріху Швейцарії. «VFS Global» має 2226 візових центрів та проводить операції у 127 країнах світу, працює в інтересах 50 клієнтів -урядів. У процесі обробки візових заявок на території України компанія залучає Фісіліті Менеджмент Компанії. «VFS Global» та Фасіліті Менеджмент Компанії в Україні виступають у ролі обробника даних, а відповідна Дипломатична/і Місія/ї - їх контролера. «VFS Global» та Фасіліті Менеджмент Компанії в Україні збирають, використовують, оприлюднюють і обробляють персональну інформацію, яка стосується осіб, які подають документи на виготовлення віз або інших дозволів на проживання, та робить її доступною відповідним органам влади.
Так, в акті зазначається, в ході перевірки встановлено, що при оплаті фізичною особою візових послуг в квитанціях зазначено: «при поверненні коштів»:
1) зверніться до найближчого ППВА з оригіналом квитанції, внутрішнім та закордонним паспортом і напишіть прохання на повернення;
2) VFS GLOBAL перевірить усі дані та передасть інструкції для здійснення повернення. Це свідчить про те, що обробка даних по поверненню коштів фізичній особі належить VFS GLOBAL.
Відповідно до додатку 5 «Розшифровка податкових зобов`язань та кредиту у розрізі контрагентів» до податкової декларації за 2015 рік ПП «Візовий сервіс Центр» замовляє бланки В письмових згод, анкети для отримання візи, типові договори, оплачує послуги з охорони майна, спостереження за сигналізацією будівлі за адресом: ТВ ГР Спортивна площа, 1. Зазначена адреса вказана на офіційному сайті, як візовий центр «VFS Global» у м. Києві.
3) Крім того, контролюючим органом встановлено, що ПП «Візовий Сервіс Центр» отримував консультаційні послуги від ТОВ «Ві Еф Консалтинг Сервісиз» (код ЄДРОПУ 34796531), загальна сума послуги склала: за 2015 в розмірі 7043520 грн., 2016 в розмірі 7287600 грн., півріччя 2017 в розмірі 3361600 грн.
Згідно бази даних АІС Податковий блок основний вид діяльності: ТОВ «Ві Еф Консалтинг Сервісиз» - 82.19- ФОТОКОПІЮВАННЯ, ПІДГОТУВАННЯ ДОКУМЕНТІВ ТА ІНША СПЕЦІАЛІЗОВАНА ДОПОМІЖНА ОФІСНА ДІЯЛЬНІСТЬ та юридична адреса: 1023 М. КИЇВ ПЕЧЕРСЬКИЙ ПЛ. СПОРТИВНА БУД. 1 - А КОРП. 8 ПОВЕРХ.
Засновником ТОВ «Ві Еф Консалтинг Сервісиз» є «VF Worldwide Holdings Limited» (Маврикія). ТОВ «Ві Еф Консалтинг Сервісиз» це дочірня компанія «VF Worldwide Holdings Limited» (Маврикія, «Кросс Бордер Траст Сервісиз», бізнес - центр «Сан-Луїс», ріг вулиць Дерош та Сан - Луї, м. Порт - Луї, код С512.39), яка в свою чергу входить у групу компанії «VFS Global».
Відповідно до сайту wipo.int держателем знаку «VFS.GLOBAL est.2001» є компаній «VFS Global Services PLC», згідно з відомостями з Державного реєстру свідоцтв на знаки для товарів і послуг заявник та власник знаку - «VF Worldwide Holdings Limited» (Маврикій). Цей знак представлено логотипом на усіх сайтах, де юридична адреса ПП «Візовий Сервіс Центр» зазначається як офіс візового центру «VFS Global» у м. Львові.
Відповідно до акту перевірки складеного ДПІ у Залізничному районі м. Львова ПП «Візовий Сервіс Центр» від 23.03.2013 № 1479/22-10/37879678 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 12.09.2011 по 31.12.2012 встановлено, що за перевірений період було укладено договір комерційної концесії б/н від 01.03.2012 з нерезидентом «ВАК Менеджмент Лімітед» (Великобританія) на предмет використання у своїй діяльності комплексу прав та комерційного досвіду (ноу-хау) та відповідно до якого здійснювалась виплата роялті.
Згідно інформації Companies Flouse від 03.12.2013 після закінчення 3-х місяців від зазначеної дати фірму «VAC MANAGEMENT LIMITED» буде виключено із реєстру і компанія буде розчинена та 18.03.2014 ліквідовано.
ПП «Візовий Сервіс Центр» надаючи консультаційні послуги та передачу документів до посольства Польщі уже придбав і використовував у своїй діяльності комплекс прав та комерційний досвід (ноу-хау) за період 2011-2012 років.
Відповідно до баз даних ІАС Податковий блок встановлено, що ПП «Візовий Сервіс Центр» за період 2013 року виплату роялті нерезиденту не здійснював.
Крім того, відповідачем встановлено, що ПП «Візовий Сервіс Центр» в своїй діяльності за перевірений період при наданні консультаційних послуг та передачі документів до посольства Польщі використовує торгівельний знак «VFS Global» та комерційний досвід у сфері відкриття та експлуатації Візових центрів міжнародної групи компанії «VFS Global».
Таким чином, відповідач констатував, що Hyp Бізнес Солюшнз (Noor Business Solutions), Об`єднані Арабські Емірати не являється бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) доходу для цілей застосування пониженої ставки податку згідно з правилами міжнародного договору України до роялті, щодо нерезидента, отриманого із джерел в Україні.
Позивачем подавалися заперечення щодо висновків акту (т.1 а.с.176).
На підставі вказаного акту відповідачем 29.11.2017р. приймається податкове повідомлення - рішення №0014014814, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податків та зборів, у тому числі з податку на доходи фізичних осіб, пені у розмірі 66904629,65грн., у тому числі за податковим зобов`язанням - 56629724,55грн. та штрафні (фінансові) санкції - 10274905,10грн. (т.1 а.с.57).
В порядку адміністративного оскарження податкове повідомлення - рішення від 29.11.2017р. залишено без змін (т.1 а.с.189, 204).
Вказані обставини підтверджені належним, достатніми та допустимими доказами, та не є спірними.

Нормативно-правове обґрунтування.
Відповідно до положень ч.1-4 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Згідно вимог ч.1-4 статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Відповідно до ч.5 ст.353 КАС України висновки і мотив, з яких скасовані рішення, є обов`язковими для суду першої або апеляційної інстанції при новому розгляді справи.
Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів. їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Згідно з п. 75.1 ст. 75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Статтею 103 ПК України (в редакції на день виникнення спору) визначено порядок застосування міжнародного договору України про уникнення подвійного оподаткування стосовно повного або часткового звільнення від оподаткування доходів нерезидентів із джерелом їх походження з України.
103.1. Застосування правил міжнародного договору України здійснюється шляхом звільнення від оподаткування доходів із джерелом їх походження з України, зменшення ставки податку або шляхом повернення різниці між сплаченою сумою податку і сумою, яку нерезиденту необхідно сплатити відповідно до міжнародного договору України. 
103.2. Особа (податковий агент) має право самостійно застосувати звільнення від оподаткування або зменшену ставку податку, передбачену відповідним міжнародним договором України на час виплати доходу нерезиденту, якщо такий нерезидент є бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) доходу і є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України. 
Застосування міжнародного договору України в частині звільнення від оподаткування або застосування пониженої ставки податку дозволяється тільки за умови надання нерезидентом особі (податковому агенту) документа, який підтверджує статус податкового резидента згідно з вимогами пункту 103.4 цієї статті. 
103.3. Бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) доходу для цілей застосування пониженої ставки податку згідно з правилами міжнародного договору України до дивідендів, процентів, роялті, винагород тощо нерезидента, отриманих із джерел в Україні, вважається особа, що має право на отримання таких доходів. 
При цьому бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) доходу не може бути юридична або фізична особа, навіть якщо така особа має право на отримання доходу, але є агентом, номінальним утримувачем (номінальним власником) або є тільки посередником щодо такого доходу. 
103.4. Підставою для звільнення (зменшення) від оподаткування доходів із джерелом їх походження з України є подання нерезидентом з урахуванням особливостей, передбачених пунктами 103.5 і 103.6 цієї статті, особі (податковому агенту), яка виплачує йому доходи, довідки (або її нотаріально засвідченої копії), яка підтверджує, що нерезидент є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України (далі - довідка), а також інших документів, якщо це передбачено міжнародним договором України. 
103.5. Довідка видається компетентним (уповноваженим) органом відповідної країни, визначеним міжнародним договором України, за формою, затвердженою згідно із законодавством відповідної країни, і повинна бути належним чином легалізована, перекладена відповідно до законодавства України. 
103.6. У разі потреби така довідка може бути затребувана у нерезидента особою, яка виплачує йому доходи, або органом державної податкової служби під час розгляду питання про повернення сум надміру сплачених грошових зобов`язань на іншу дату, що передує даті виплати доходів. 
У разі потреби особа, яка виплачує доходи нерезидентові, може звернутися до органу державної податкової служби за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) щодо здійснення центральним органом державної податкової служби запиту до компетентного органу країни, з якою укладено міжнародний договір України, про підтвердження зазначеної у довідці інформації. 
103.7. При здійсненні банками та фінансовими установами України операцій з іноземними банками, пов`язаних з виплатою процентів, підтвердження факту, що такий іноземний банк є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України, не вимагається, якщо це підтверджується витягом з міжнародного каталогу "International Bank Identifier Code" (видання S.W.I.F.T., Belgium International Organization for Standardization, 
Switzerland). 
103.8. Особа, яка виплачує доходи нерезидентові у звітному (податковому) році, у разі подання нерезидентом довідки з інформацією за попередній звітний податковий період (рік) може застосувати правила міжнародного договору України, зокрема щодо звільнення (зменшення) від оподаткування, у звітному (податковому) році з отриманням довідки після закінчення звітного (податкового) року. 
103.9. Особа, яка виплачує доходи нерезидентові, зобов`язана у разі здійснення у звітному періоді (кварталі) виплат нерезидентам доходів із джерелом їх походження з України подавати органу державної податкової служби за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) звіт про виплачені доходи, утримані та перераховані до бюджету податки на доходи нерезидентів у строки та за формою, встановленими центральним органом державної податкової служби. 
103.10. У разі неподання нерезидентом довідки відповідно до пункту 103.4 цієї статті доходи нерезидента із джерелом їх походження з України підлягають оподаткуванню відповідно до законодавства України з питань оподаткування. 
103.11. У разі якщо нерезидент вважає, що з його доходів було утримано суму податку, яка перевищує суму, належну до сплати відповідно до правил міжнародного договору України, розгляд питання про відшкодування різниці здійснюється на підставі подання до органу державної податкової служби за місцезнаходженням (місцем проживання) особи, яка виплатила доходи нерезидентові та утримала з них податок, заяви про повернення суми податку на доходи із джерелом їх походження з України. 
Необхідні документи подаються нерезидентом або посадовою (уповноваженою) особою, яка повинна підтвердити свої повноваження відповідно до законодавства України. 
103.12. Орган державної податкової служби перевіряє відповідність даних, зазначених у заяві та підтвердних документах, фактичним даним та відповідному міжнародному договору України, а також факт перерахування до бюджету відповідних сум податку особою, яка виплатила доходи нерезидентові. 
У разі підтвердження факту зайвого утримання сум податку орган державної податкової служби приймає рішення про повернення відповідної суми нерезидентові, копії якого надаються особі, яка під час виплати доходів нерезидентові утримала податок, та нерезидентові (уповноваженій особі). Висновок про повернення сум надміру сплаченого податку надсилається до відповідного органу Державного казначейства України. 
У разі відмови в поверненні суми податку орган державної податкової служби зобов`язаний надати нерезидентові (уповноваженій особі) обґрунтовану відповідь. 
103.13. Орган Державного казначейства України на підставі висновку органу державної податкової служби перераховує кошти у розмірі, визначеному у висновку, на рахунок особи, яка надміру утримала податок з доходів нерезидента. 
103.14. Особа, яка здійснила виплату доходу нерезидентові, повертає йому різницю між сумою податку, яка була утримана, та сумою, належною до сплати відповідно до міжнародного договору України, після отримання копії рішення органу державної податкової служби про повернення суми надміру сплачених грошових зобов`язань або після зарахування коштів від відповідного органу Державного казначейства України. 
Кошти, які за рішенням органу державної податкової служби повинні повертатись особі, яка зайво утримала податок з доходів нерезидента, можуть бути зараховані в рахунок сплати інших податкових зобов`язань такої особи за її письмовою заявою, яка подається під час розгляду заяви нерезидента про повернення надміру утриманих сум податку. У цьому разі висновок про повернення надміру сплаченої суми податку до відповідного органу Державного казначейства України не надсилається. 
Статтею 12 Угоди між Урядом України і Урядом Об`єднаних Арабських Еміратів про уникнення подвійного оподаткування та попередження податкових ухилень стосовно податків на доходи і капітал від 21 січня 2003 року передбачено, що роялті, які виникають в одній Договірній Державі і сплачуються резиденту другої Договірної Держави, можуть оподатковуватись у цій другій Державі (пункт 1 статті 12).
Однак такі роялті можуть також оподатковуватись у Договірній Державі, в якій вони виникають, і відповідно до законодавства цієї Держави, але якщо одержувач є фактичним власником роялті, то податок, що стягується таким чином, не повинен перевищувати 10 процентів загальної суми роялті в межах значення підпункту a) пункту 4 цієї статті (пункт 2 статті 12).
Незважаючи на положення пункту 2 цієї статті, роялті, що виникають у Договірній Державі і сплачуються резиденту другої Договірної Держави, підлягають оподаткуванню тільки в другій Договірній Державі, якщо цей резидент є фактичним власником роялті, та якщо роялті є виплатами в межах значення підпункту b) пункту 4 цієї статті (пункт 3 статті 12).
Термін «роялті» при використанні в цій статті означає платежі будь-якого виду, що одержуються як відшкодування: a) за користування або за надання права користування будь-яким авторським правом на літературні твори або твори мистецтва, включаючи кінематографічні фільми і фільми або плівки для радіомовлення чи телебачення; b) за користування або за надання права користування будь-яким авторським правом на наукову працю, патент, торгову марку, дизайн або модель, план, таємну формулу або процес, або за інформацію, що стосується промислового, комерційного або наукового досвіду (пункт 4 статті 12).

Висновки суду.
Отже, матеріалами справи підтверджено, що 14.06.2013 між Ві Ей Сі Менеджмент Лімітед та Нур Бізнес Солюшнз було укладено договір про придбання комплексу прав та комерційного досвіду (ноу-хау), яке у період із 2012 року по 2013 рік належало компанії Ві Ей Сі Менеджмент Лімітед, яка надавала позивачу право на його використання на підставі договору від 01.03.2012 року, який було розірвано 03.06.2013 року.
02.01.2014 року позивач вже з новим власником - Нур Бізнес Солюшнз уклав договір комерційної концесії про надання власником комплексу прав та комерційного досвіду (ноу-хау) у сфері відкриття та експлуатації візових центрів, відповідно до якого власник на умовах сплати 6 доларів США за одне візове звернення надає право використовувати позивачем у своїй господарській діяльності комплекс прав та комерційний досвід (ноу-хау), під яким згідно з умовами договору розуміють систему ведення бізнесу.
Пунктом 1.2 цього договору визначено, що під комплексом прав сторони розуміють систему ведення бізнесу, а саме: дієві процедури управління, рівні надання послуг, процедури, ідентифікації та експертизи, відповідну технічну та комерційну документацію, вимогу та критерії персоналу (кваліфікація, освітній рівень, навички, навчання, консалтинг та інше), системи звітності та використання ресурсів, вимоги до інфраструктури та транспортного забезпечення, стандарти безпеки та технічних засобів безпеки, критерії та вимоги до субпідрядників, маркетингові технології, зовнішній ідентифікаційний комплект та інше.
За період з 01.01.2015 року по 30.06.2017 року позивач за договором від 02.01.2014 року сплатив на користь Hyp Бізнес Солюшнз 377531494,00 грн роялті, при цьому податок з доходів не утримувався і до бюджету не сплачувався.
Вказане апелянтом не спростовано.
Так, Hyp Бізнес Солюшнз надало довідку компетентного (уповноваженого) органу Об`єднаних Арабських Еміратів, згідно якої ця компанія є резидентом Об`єднаних Арабських Еміратів.
Отже, за таких обставин позивач застосовав ставку податку - 0% і послався на положення статті 12 Роялті Угоди між урядом України і Урядом Об`єднаних Арабських Еміратів про уникнення подвійного оподаткування та попередження податкових ухилень стосовно податків на доходи і капітал від 22 січня 2003 року.
Проте, відповідач провівши перевірку ПП «Візовий Сервіс Центр» вважає, що позивач протиправно не утримав і не вніс до бюджету податок з доходів з джерелом його походження з України, отриманого нерезидентом Нур Бізнес Солюшнз від провадження господарської діяльності в загальній сумі 56629724,55,00 грн. і на підставі таких висновків зроблених в акті перевірки, прийняв спірне податкове повідомлення-рішення № 0014014814, яким збільшив позивачу на 66904629,65 грн суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб (за податковим зобов`язанням - 56629724,55 грн та штрафними (фінансовими) санкціями - 10274905,10 грн).
Отже, враховуючи встановлені обставини і надані сторонами докази, суд першої інстанції дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог, оскільки прийняв до уваги вказівки Верховного Суду, наведені у постанові 27.07.2020, і які є обов`язковими для судів першої інстанції і апеляційної інстанції при розгляді справи після направлення такої справи на новий розгляд.
Так, Верховний Суд наголосив на помилковості судів (при попередньому розгляді) щодо неврахування протоколів допиту свідків, які були складені в рамках кримінального провадження та копії листа-відповіді Міністерства Фінансів Об`єднаних Арабських Еміратів від 29 березня 2018 року. 
Таким чином, суд першої інстанції ретельно проаналізував наведені документи.
Зокрема, з листа Міністерства Фінансів Об`єднаних Арабських Еміратів від 29 березня 2018 року слідує, що акціонерами Нур Бізнес Солюшнз є громадянин РФ ОСОБА_1 , кількість акцій якого становить 24, тобто 96% капіталу, і ця особа є директором цього підприємства з 26.06.2013 року. 
Крім того, 1 акція належить громадянці Казахстану, і ця особа була директором цього підприємства з 26.11.2013 року.
Згідно вказаного листа, характер діяльності компанії - бізнес-консалтинг для індустрії гостинності та туризму; приватне підприємство центр з візових послуг працює у співпраці з VFG GLOBAL, вони є головними партнерами VFS GLOBAL.
Отже, вказаний лист Міністерства фінансів ОАЕ 29 березня 2018 року є належним та допустимим доказом, оскільки отриманий через компетентний орган України у порядку міжнародного обміну податковою інформацією, і згідно правивих позицій Верховного Суду мають визнаватися таковими.
Доводи апелянта про недопустимість цього документа як доказу у справі не приймаються судом апеляційної інстанції, оскільки як правильно зазначив суд першої інстанції, цей документ отримано компетентним органом України у порядку міжнародного обміну податковою інформацією.
Як зазначено вище, зокрема п.103.3 ПК України, бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) доходу для цілей застосування пониженої ставки податку згідно з правилами міжнародного договору України до дивідендів, процентів, роялті, винагород тощо нерезидента, отриманих із джерел в Україні, вважається особа, що має право на отримання таких доходів. При цьому бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) доходу не може бути юридична або фізична особа, навіть якщо така особа має право на отримання доходу, але є агентом, номінальним утримувачем (номінальним власником) або є тільки посередником щодо такого доходу. 
Таким чином, суд першої інстанції надав правильну оцінку листу Міністерства фінансів ОАЕ 29 березня 2018 року і правильно визнав застосування відповідачем положень п.103.3 ПК України правомірним.
Крім того, прийняттю до уваги підлягала інформація викладена у листі ГУ ДФС у м. Києві від 15 жовтня 2018 року про пов`язаність власників та службових осіб ПП «Візовий сервіс Центр» (ПП "Комплекс Сервіс Центр") та Нур Бізнес Солюшнз, в якому зазначено, що є підстави стверджувати про їх єдиний умисел на побудову міжнародної структури підприємств з метою уникнення від сплати податків, шляхом зловживання та недотримання положень міжнародного договору між Україною та Об`єднаними Арабськими Еміратами. ПП «ЮСН» здійснювало аналогічну виплату роялті Нур Бізнес Солюшнз, а фактично персонал ПП «Візовий сервіс Центр» та ПП «ЮСН» проходив навчання та отримував досвід у ТОВ «Ві Еф Консалтинг Сервісиз», що свідчить про пов`язаність та підконтрольність цих юридичних осіб одному власнику. У подальшому 13 жовтня 2017 року між ПП «Візовий сервіс Центр» та ТОВ «Ві Еф Консалтинг Сервісиз» укладено договір купівлі-продажу основних засобів та малоцінних необоротних активів, відповідно до якого право власності на майно ПП «Візовий сервіс Центр» (ПП "Комплекс Сервіс Центр") перейшло до ТОВ «Ві Еф Консалтинг Сервісиз».
Також заслуговують на уваги обставини того, що договір від 14 червня 2013 року між Ві Ей Сі Менеджмент Лімітед та Нур Бізнес Солюшнз про придбання ноу-хау, зі сторони покупця підписано особою, яку призначено новим акціонером та директором лише з 26 листопада 2013 року, тобто особа яка була призначена на цю посаду після підписання договору через 5 місяців.
Вказана обставина апелянтами не спростована належними доказами.
Також, внаслідок наведених обставин, податковим органом були з`ясовані інші обставини щодо позивача та його контрагента Нур Бізнес Солюшнз.
З`ясовано, що Нур Бізнес Солюшнз протягом 2015 - 2016 років отримувало значні кошти лише від двох українських компаній - ПП «Візовий сервіс Центр» (ПП "Комплекс Сервіс Центр") та ПП «ЮСН», основна сума коштів перераховувалась на рахунки інших контрагентів, що підтверджує, що Нур Бізнес Солюшнз не є фактичним власником доходу.
Крім того, ПП "Комплекс Сервіс Центр" у своїй діяльності за перевірений період при наданні консультаційних послуг та передачі документів до посольства Польщі використовував торгівельний знак «VFS Global» та комерційний досвід у сфері відкриття та експлуатації візових центрів міжнародної групи компанії «VFS Global» за договором, укладеним із ТОВ «Ві ЕФ Консалтинг Сервісиз», яке є дочірнім підприємством «VF Worldwide Holdings Limited» (Маврікій) - власника знаку для товарів та послуг та входить до групи компаній «VFS Global», якій належить вказаний сайт. 
Отже, відповідач поставив під сумнівним факт економічної доцільності договору комерційної концесії з Нур Бізнес Солюшнз, оскільки право на використання цього комплексу прав та комерційного досвіду (ноу-хау) позивач вже отримав на підставі договору від 1 березня 2012 року з попереднім його власником - Ві Ей Сі Менеджмент Лімітед. 
Таким чином, суд констатував що Hyp Бізнес Солюшнз не є бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) доходу для цілей застосування пониженої ставки податку згідно з правилами міжнародного договору України до роялті щодо нерезидента, отриманого із джерел в Україні.
Також, відповідачем була проаналізована інформація щодо позивача, яка наведена на офіційному сайті групи компанії «VFS Global» (www.vfsglobal.com/). 
Так, юридична адреса ПП "Комплекс Сервіс Центр" - м. Львів 79000, вул. Під Дубом, буд. 7-6, документи приймаються за цією адресою. 
Група компаній «VFS Global» є найбільшим світовим фахівцем з аутсорсингу і технологічних послуг для дипломатичних місій та урядів по всьому світу. Компанія включає спеціалізовані центри прийому заяв на візу і паспорт, інформаційні послуги (колл-центри), веб-модулі при виборі часу здачі документів і збору онлайн-платежів, біометрії (отримання і передачу даних), перевірку справжності /легалізацію/ атестацію, переклад, логістичні рішення, управління проектами і програмами, управління базами даних, фінансові рішення. Для того щоб задовольнити потреби своїх клієнтів «VFS Global» використовує в своїй роботі передовий досвід, застосовуючи його в усіх своїх візових центрах створених по всьому світу. Починаючи з поширення бланків для заяв на візи і видачею оброблених заяв і супутніх послуг з високорозвинених, точних і програмних процедур, що сприяє забезпеченню повної безпеки та конфіденційності заявників.
«VFS Global» - це компанія, яка розробляє програмні платформи, системи безпеки і обробки візових звернень, а також забезпечує збір персональних даних і захищену передачу цих даних Консульствам. У багатьох країнах, у тому числі в Україні, «VFS Global» працює спільно з партнерами. Ці компанії обов`язково присутні в конкурсних заявках і затверджуються місіями, чиї інтереси представлені в Сервісно-візових центрах.
Так, під час проведення перевірки відповідачем було встановлено, що при оплаті фізичною особою візових послуг в квитанціях зазначалось: «при поверненні коштів»: 1) зверніться до найближчого ППВА з оригіналом квитанції, внутрішнім та закордонним паспортом і напишіть прохання на повернення; 2) VFS GLOBAL перевірить усі дані та передасть інструкції для здійснення повернення.
Отже, кошти за неотримані послуги повертав не позивач як «VFS Global», а VFS GLOBAL - міжнародна компанії «VFS Global», яка є дочірнім підприємством «VF Worldwide Holdings Limited» (Маврікій).
Крім того, перевіркою первинних документів було встановлено, що відповідно до додатку 5 «Розшифровка податкових зобов`язань та кредиту у розрізі контрагентів» до податкової декларації за 2015 рік, позивач - ПП "Комплекс Сервіс Центр" замовляє бланки письмових згод, анкети для отримання візи, типові договори і оплачує послуги з охорони майна, при цьому зазначає свою адресу як ТВ ГР Спортивна площа, 1 як візовий центр «VFS Global» у м. Києві.
Крім того, ПП "Комплекс Сервіс Центр" отримував консультаційні послуги від ТОВ «Ві Еф Консалтинг Сервісиз». 
Засновником ТОВ «Ві Еф Консалтинг Сервісиз» є «VF Worldwide Holdings Limited» (Маврикія). 
ТОВ «Ві Еф Консалтинг Сервісиз» - дочірня компанія «VF Worldwide Holdings Limited», яка в свою чергу входить у групу компаній «VFS Global». 
Отже, вказані обставини також були проаналізовані податковим органом, і зроблено висновок, що відповідно до інформації з сайту wipo.int держателем знаку «VFS.GLOBAL est.2001» є компанія «VFS Global Services PLC», згідно з відомостями з Державного реєстру свідоцтв на знаки для товарів і послуг заявник та власник знаку - «VF Worldwide Holdings Limited» (Маврикій), і цей знак представлено логотипом на усіх сайтах, де юридична адреса ПП «Візовий Сервіс Центр» зазначається як офіс візового центру «VFS Global» у м. Львові, і зазначене свідчить про відсутність фактичного використання позивачем у господарській діяльності послуг, отриманих від компанії Нур Бізнес Солюшнз, реальності цієї господарської операції позивача з цим контрагеном.
Відповідно до ч.1 та 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Проте, в адміністративних справах про протиправність рішення обов`язок доказування правомірності свого рішення покладено на відповідача.
Колегія суддів, вивчив надані сторонами докази, погоджується з висновками суду першої інстанції про необґрунтованість позовних вимог і доведеність відповідачем належними, достатніми та допустимими доказами правомірність спірного податкового повідомлення-рішення, оскільки у сукупності усі докази підтверджують висновки податкового органу, зроблені за наслідками проведеної перевірки.
Доводи апелянта, що судом першої інстанції неправильно оцінені докази, в тому числі недопитані свідки, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки відповідно до норм КАС України, такий обов`язок мають дві сторони, і апелянт не надав контраргументи на спростування наданих відповідачем доказів, зокрема щодо спростування інформації наведеної у листі Міністерства Фінансів Об`єднаних Арабських Еміратів від 29 березня 2018 року.
На підтвердження фактичного здійснення господарських операцій, платник повинен мати відповідні первинні документи, які мають бути належно оформленими, містити всі необхідні реквізити, бути підписані уповноваженими особами та, які в сукупності з встановленими обставинами справи, зокрема, і щодо можливостей здійснення господарюючими суб`єктами відповідних операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна, обсягу матеріальних та трудових ресурсів, економічно необхідних для виконання умов, обумовлених договорами, мають свідчити про беззаперечний факт реального вчинення господарських операцій, що і є підставою для формування платником податкового обліку.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що у позивача не було підстав для застосування положень п.103.2 ПК України, а саме звільнення від оподаткування нерезидента, оскільки застосування міжнародного договору України в частині звільнення від оподаткування або застосування пониженої ставки податку дозволяється тільки за умови надання нерезидентом особі (податковому агенту) документа, який підтверджує статус податкового резидента згідно з вимогами пункту 103.4 цієї статті, а надана довідка ОСОБА_2 (тобто інформація у цій довідці) спростовується листом Міністерства Фінансів Об`єднаних Арабських Еміратів від 29 березня 2018 року. 
Тому, надаючи оцінку всім іншим доводам апелянта, судова колегія наголошує що приймає до уваги рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому Суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».
Колегія суддів вважає, що всі доводи апелянта не заслуговують уваги, оскільки не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.
Отже, судом першої інстанції повно та правильно встановлено обставини справи і ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, відповідно до вимог ст. 242 КАС України.
Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Повний текст виготовлено 23.03.2026.
Керуючись ст.ст. 139, 242-244, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд
П О С Т А Н О В И В: 

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Комплекс Сервіс Центр» на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 30 вересня 2025 р. - залишити без задоволення.
Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 30 вересня 2025 р. у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства «Комплекс Сервіс Центр» до Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Колегія суддів: О.В. Карпушова 

О.В. Епель

В.В. Файдюк