Провадження № 1-кп/734/246/26 Справа № 734/1014/26

В И Р О К
іменем України

16 березня 2026 року селище Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого судді – ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судових засідань – ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в с-щі Козелець в порядку спрощеного провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні №12026275460000042, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.03.2026 року по обвинуваченню: 
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Остер, Козелецького району, Чернігівської області, українця, громадянина України, розлученого, офіційно не працюючого, маючого на утриманні малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з середньою освітою, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 337 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , відповідно до ч. 9 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» є військовозобов`язаною особою, о 18 год. 42 хв. 26.02.2026 перебуваючи у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , будучи належним чином попередженим начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 про правові наслідки, які можуть бути застосовані згідно з ст. 337 Кримінального кодексу України, у разі недотримання правил військового обліку та відмови від проходження військово-лікарської комісії, відмовився від отримання направлення для проходження військово-лікарської комісії для визначення ступеня придатності до військової служби, що підтверджується актом фіксації відмови особи від проходження ВЛК від 26.02.2026.
Цього ж дня, начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 зроблено попередження про прибуття 28.02.2026 до ІНФОРМАЦІЯ_3 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , для взяття на військовий облік військовозобов`язаного та отримання військово-облікових документів. У визначений термін ОСОБА_3 до ІНФОРМАЦІЯ_3 не прибув, у результаті чого умисно ухилився від військового обліку.
Таким чином, своїми умисними протиправними діями ОСОБА_3 , будучи особою, яка згідно ч. 9 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» є військовозобов`язаним та обізнаним, що проходження військово-лікарської комісії, є обов`язком військовозобов`язаного та є складовою частиною військового обліку відповідно до глави VI Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які є додатком 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України 30.12.2022 р. №1487, обізнаним про дію воєнного стану, запровадженого на території України, всупереч діючому законодавству, вимогам ст. 65 Конституції України, ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», постанови Кабінету Міністрів України № 560 від 16.05.2024 «Про затвердження порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період», Указу Президента України № 69/2022 від 24.02.2022, ст. ст. 1, 33, 34, 35, 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», п. п. 1, 4 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, в період 60-ти днів з дня набрання чинності Законом України № 3633-ІХ від 11.04.2024 р. «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку», діючи умисно, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, без поважних причин військово-лікарську комісію не пройшов та у визначений термін до ІНФОРМАЦІЯ_3 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , не прибув, у результаті чого умисно ухилився від військового обліку, будучи належним чином попередженим начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 про кримінальну відповідальність за ухилення від військового обліку.
Обвинувальний акт стосовно ОСОБА_3 , у порядку ст. 302 КПК України, надійшов до суду з клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному провадженні, без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Частинами 2, 3 ст. 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.
Зі змісту заяви підозрюваного ОСОБА_3 від 09 березня 2026 року, яка була складена у присутності його захисника – адвоката ОСОБА_6 , вбачається, що останній беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 337 КК України, тобто в ухиленні військовозобов`язаного від військового обліку після попередження, зробленого відповідним керівником територіального центру комплектування та соціальної підтримки, та погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений із обмеженням права апеляційного оскарження згідно із ч. 2 ст. 302 КПК України та надав свою згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Відповідно до частин 2, 3 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Суд має право призначити розгляд у судовому засіданні обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку та викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження, якщо визнає це за необхідне.
Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), заяву обвинуваченого про те, що він не оспорює встановлені під час досудового розслідування обставини та згодний із розглядом обвинувального акту у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням клопотань інших учасників судового провадження, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий у порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.
При цьому, у відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального правопорушення (проступку), які підтверджують обставини, встановлені судом.
Обвинувачений ОСОБА_3 у поданій заяві зазначені обставини не оспорює, вважає що органом досудового розслідування вони встановлені у повному обсязі, свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення (проступку) беззаперечно визнає у повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу. Згодний на розгляд обвинувального акту за його відсутності.
Суд, вивчивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, вважає доведеним, що ОСОБА_3 , вчинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачене ч. 1 ст. 337 КК України, а саме: ухилення військовозобов`язаного від військового обліку після попередження, зробленого відповідним керівником територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
Відповідно до ст. 65 КК України, суд призначає покарання особі: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
Згідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує наступне.
Ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (проступку), особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, депутатом не являється, на обліку у лікаря нарколога та у лікаря психіатра не перебуває.
Крім цього, суд враховує обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, передбачених ст. 66 КК України є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин, що обтяжують покарання, передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Так, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_3 , кримінального правопорушення (проступку), особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд дійшов висновку, що обвинуваченому необхідно обрати покарання в межах санкції ч. 1 ст. 337 КК України у виді штрафу.
Призначене обвинуваченому покарання, буде відповідати принципу справедливості покарання і відповідати його меті виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами, та не буде становити особистий надмірний тягар для особи.
Майнової шкоди кримінальним правопорушення не заподіяно.
Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлений.
Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.
Арешти на майно не накладалися.
Викривачі у кримінальному провадженні відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст. 50-51, 65-67, 337 КК України, ст. 2, 94, 368-371, 373-376, 381-382, 395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 337 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 400 (чотирьохсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 6800 (шість тисяч вісімсот) гривень 00 коп.
Вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
З інших підстав вирок може бути оскаржений до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні. 

Головуючий суддя ОСОБА_7