Номер провадження 2/201/1803/2026
ЄУН 201/16396/25

Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України

23.04.2026 року          м. Дніпро
Соборний районний суд міста Дніпра 
у складі головуючого судді Давидовської Т.В., 
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВИЙ КОЛЕКТОР»
до  ОСОБА_1 
про стягнення заборгованості,
установив:
I. Стислий виклад позиції учасників справи 
1.Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВИЙ КОЛЕКТОР» (далі – Позивач, ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР») звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі – Відповідач, ОСОБА_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором (оферти) № 17.01.2020-010001553 від 17.01.2020 року (далі - Кредитний договір. Договір) у розмірі 8 900,00 грн.
Як на підставу своїх вимог Позивач посилався на ті обставини, що 17.01.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» (надалі – ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР») та  ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 17.01.2020-010001553, відповідно до умов якого Відповідачу було надано грошові кошти у розмірі 5 000,00 грн. 09.10.2024 року між ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» та ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» укладено Договір факторингу № СЦ-091024-14. На виконання умов зазначеного договору укладено реєстр № 1, згідно з яким відбулось відступлення права вимоги за кредитним договором № 17.01.2020-010001553 від 17.01.2020 року на залишок основної суми кредиту, відсотків, нарахованих за користування кредитом, та інших, передбачених договором платежів, боржником за яким являється  ОСОБА_1 . Станом на 19.11.2025 року утворилась заборгованість у розмірі 8 900,00 грн, з яких заборгованість по тілу кредиту - 5 000,00 грн; за відсотками – 1 400,00 грн; штраф - 2 500,00 грн.

II. Процесуальні дії у справі 
2.Ухвалою Соборного районного суду міста Дніпра від 25.02.2026 року відкрито провадження у справі. Судовий розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
3.Цією ж ухвалою Відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
4.Відповідачем у встановлений судом строк, письмових заперечень проти позову, пояснень чи доказів щодо заявлених позовних вимог, на підтвердження або спростування обставин, зазначених у позові, не надано.
5.Відповідно до ч. 8 ст. 178 Цивільного процесуального кодексу України (далі -ЦПК України) у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами
IІІ. Установлені судом фактичні обставини
6.17.01.2020 року між ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № 17.01.2020-010001553.
7.Відповідно до п.п. 1.1. За цим Договором Кредитор зобов`язується надати Кредит Позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених Договором, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити Проценти.
8.Згідно з п.п. 2.1., 2.2., 2.3. Кредитор надає Позичальнику Кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Кредитор має право не видавати Кредит, якщо у Позичальника наявна заборгованість перед Кредитором з Процентів за користування, штрафу, що підлягає до сплати згідно із раніше укладеними сторонами договорами. Для отримання Кредиту Позичальник зобов`язаний погаситю цю заборгованість в термін один день з дня укладення договору. Непогашенням заборгованості Позичальник відмовляється від даного договору, внаслідок чого даний договір автоматично припиняється в термін один день з дня укладення договору в зв`язку з його розірванням Позичальником, що не звільняє Позичальника від виконання його зобов`язань за іншими договорами. Надання Кредиту здійснюється шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Позичальника.
9.Відповідно до п.п. 1.3. сума кредиту: встановлюється у Заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти.
10.Згідно з вищевказаною Заявкою, сума кредиту – 5 000 грн 00 коп, яка надається на 14 календарних днів з дати отримання. 
11.Крім того, заявкою передбачено: проценти: 1 400 грн. 00 коп, що становить 28% в процентному значенні (фіксована незмінювана процентна ставка); графік платежів: сума Кредиту 5 000 грн. 00 коп. та проценти 1 400 грн. 00 коп. сплачуються до 31.01.2020 року включно.
12.У заявці Відповідач підтвердив, що однозначно та безумовно приймає (акцептую) пропозицію про укладення кредитного договору (оферти ), невід`ємною частиною якої є заявка до кредитного договору № 17.01.2020-010001553 від 17.01.2020 року, з якими попередньо уважно ознайомився. Акцептовані ним умови кредитного договору містяться у вказаних заявці та оферті. 
13.Кредитний договір (оферта) № 17.01.2020-010001553 укладено з відповідачем в електронній формі відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором G5992.
14.Із картки субконто контрагенти ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР», заборгованість Відповідача станом 19.11.2025 року становить 8 900,00 грн, з яких заборгованість по тілу кредиту - 5 000,00 грн; за відсотками – 1 400,00 грн; штраф - 2 500,00 грн.

ІV. Оцінка суду
15.Відповідно до ст. 6 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст.627 ЦК України).
16.Згідно з ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
17.За змістом ст. 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
18.Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
19.За приписами ст. 639 ЦК України передбачено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
20.В силу положень ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
21.Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
22.Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.
23.Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
24.У статті 3 Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
25.За змістом ч. 3, 4, 6 ст. 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
26.Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
27.Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
28.Відповідно до положень ст. 12,81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
29.За правилами стю76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
30.На підтвердження вказаної суми заборгованості позивач додає картку, сформовану ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР», субконто контрагента (виписку) по кредитному договору та довідку про розмір простроченої заборгованості за кредитним договором 17.01.2020-010001553 від 17.01.2020 року, сформовану ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР».
31.Дослідивши дані докази, судом встановлено, що останні не є достатніми та належними для того щоб дійти висновку про факт отримання Відповідачем кредитних коштів у вказаній сумі у зв`язку з відсутністю інших доказів які б в сукупності могли підтвердити такий факт, зокрема відомостей про належність картки відповідачу, виписки з рахунку відповідача та ін.
32.Суд зазначає, що картка субконто, не підтверджує ані факт отримання кредиту, ані умови кредитування, ані суму заборгованості за кредитом, оскільки зазначений доказ не є підтвердженням виконаних банківських операцій та повністю залежить від волевиявлення кредитора, до того ж остання не містить відомостей про особу виконавця та її підпису.
33.Окрім зазначеного, відповідно до п. 2.3 пропозиції про укладення кредитного договору (оферта) зазначається, що надання кредиту здійснюється шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позичальника.
34.За вимогами ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
35.Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).
36.Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
37.Таким чином, належними вважатимуться докази, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення сторін або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Вони мають належати до складу підстав позову або підстав заперечень проти нього і характеризуватися значущістю для визначення спірних правовідносин та зумовленістю цих фактів нормами матеріального права.
38.Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
39.У постанові Верховного Суду від 30.01.2018 року по справі №161/16891/15-ц вказано, що відповідно до змісту ч. 1 ст.1050 ЦК України з урахуванням ст. 526, 527, 530 ЦК України, банк має довести надання позичальникові грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених договором.
40.Велика Палата Верховного Суду при розгляді справи № 342/180/17 у постанові від 03.07.2019 року зауважила, що розрахунок кредитної заборгованості, не підтверджує умови кредитування та суму заборгованості за кредитом, оскільки зазначений доказ не є підтвердженням виконаних позивачем банківських операцій та повністю залежить від волевиявлення банку.
41.У постановах Верховного Суду від 16.09.2020 у справі № 200/5647/18 (провадження № 61-9618св19), від 28.10.2020 у справі № 760/7792/14-ц (провадження № 61-16754св19), від 17.12.2020 у справі № 278/2177/15-ц (провадження № 61-22158св19) зроблено висновок про те, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положеннями Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи.
42.Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Разом з тим, відповідно до пункту 5.6 Положення, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналогічна за змістом норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 № 75.
43.Банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій.
44.При цьому відповідно до пункту 5.5. Положення форма особових рахунків затверджується банком самостійно залежно від можливостей програмного забезпечення. Особові рахунки та виписки з них мають містити такі обов`язкові реквізити: номер особового рахунку; дату здійснення останньої (попередньої) операції; дату здійснення поточної операції; код банку, у якому відкрито рахунок; код валюти; суму вхідного залишку за рахунком; код банку-кореспондента; номер рахунку кореспондента; номер документа; суму операції (відповідно за дебетом або кредитом); суму оборотів за дебетом та кредитом рахунку; суму вихідного залишку.
45.Отже, якщо виписка з рахунку відповідає зазначеним вимогам, то такий документ може бути доказом, який суду необхідно оцінити відповідно до вимог процесуального закону.
46.До таких правових висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 09.11.2018 року у справі № 910/1580/18, від 23.09.2019 у справі № 910/10254/18, від 19.02.2020 у справі № 910/16143/18.
47.Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.
48.Первинних бухгалтерських документів, які б підтверджували перерахування коштів ОСОБА_1 на підставі кредитного договору № 17.01.2020-010001553 від 17.01.2020 року ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» не надано.
49.Суд зауважує, що позивач зобов`язаний подати суду всі наявні в нього докази на підтвердження обставин, що є підставою його позовних вимог.
50.Кредитор та позивач як особа, яка вимагає повернення кредитних коштів, повинен був надати докази перерахування кредитних коштів на рахунок відповідача.
51.Натомість у кредитному договорі № 17.01.2020-010001553 від 17.01.2020 року відсутнє посилання на номер банківського рахунку або номер картки, на яку необхідно перерахувати кредит, як і не містять матеріали справи реквізитів поточного рахунку відповідача, на який мали б бути зараховані грошові кошти в якості кредиту.
52.При цьому, додані до позовної заяви документи підтверджують лише умови надання коштів, але вони не є належними та допустимим доказами щодо виконання кредитором обов`язку з надання кредитних коштів шляхом їх перерахування на банківський рахунок ОСОБА_1 за вказаним договором.
53.Також позивач не використав своє процесуальне право про отримання вказаної інформації, що складає банківську таємницю, у порядку витребування доказів у справі.
54.Так, позивачем не надано суду первинних бухгалтерських та платіжних документів, а також доказів щодо наявності у відповідача на момент пред`явлення позову непогашеної (несписаної) заборгованості перед кредитором.
55.Документів, які б підтверджували отримання відповідачем грошових коштів від позивача на умовах договору кредитування, так само як і розрахунку заборгованості, графіку погашення платежів, виписки по кредитному договору, позивачем не надано.
56.Отже, позивачем не доведено факту виконання первісним позикодавцем умов договору № 17.01.2020-010001553 щодо передачі коштів, який би породжував обов`язок відповідача повернути надані кошти та виконати інші обов`язкові платежі згідно з умовами договору.
57.З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що позивачем не доведено порушення його майнових прав відповідачем.
58.За змістом ст.12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.
59.За таких обставин суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, доходить висновку наявність підстав для відмови у задоволенні позовних вимог.

V. Розподіл судових витрат між сторонами
60.Оскільки суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, то відповідно до п.2 ч.2 ст. 141 ЦПК України, у разі відмови у позові інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача.
З огляду на викладене, керуючись статтями 5, 10, 13, 141, 158, 259, 263-265 ЦПК, суд
ухвалив:
1.У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВИЙ КОЛЕКТОР» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повідомити учасників справи про можливість ознайомлення з рішенням суду на веб-порталі Єдиного державного реєстру судових рішень за посиланням: http://www.reyestr.court.gov.ua/. 

Суддя         Т.В. Давидовська