ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2026 р.	Справа № 520/15463/24	

Другий апеляційний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді: Присяжнюк О.В.,
Суддів: Любчич Л.В. , Спаскіна О.А. ,
за участю секретаря судового засідання Труфанової К.М., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 20.01.2026 р. (постановлену суддею Спірідоновим М.О.) в справі № 520/15463/24 за заявою ОСОБА_1 поданою в порядку ст. 382 КАС України в справі № 520/15463/24 за позовом ОСОБА_1 до  Військової частини НОМЕР_1   про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просила: визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати позивачу середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні за період з 02.01.2019 р. по 09.03.2024 р.; зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачу середній заробіток за несвоєчасний розрахунок при звільненні за період з 02.01.2019 р. по 09.03.2024 р.; визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати позивачу компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушення строків виплати грошового забезпечення за період з 02.01.2019 р. по 09.03.2024 р.; зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати грошового забезпечення за період з 02.01.2019 р. по 09.03.2024 р., відповідно до Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 р. № 159.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 09.09.2024 р. по справі № 520/15463/24 в задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 07.03.2025 року по справі № 520/15463/24 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.09.2024 по справі № 520/15463/24 скасовано; ухвалено постанову, якою позов ОСОБА_1 задоволено; визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 , яка полягає у не нарахуванні та не виплаті на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 03.01.2019 р. по 08.03.2024 р., компенсації втрати частини доходів у зв`язку з несвоєчасною сплатою грошового забезпечення у належному розмірі; стягнуто з Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні в сумі 77935,16 грн.; зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати грошового забезпечення відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" від 19.10.2000 р. № 2050-ІІІ та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів, у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 р. № 159, за період з 02.01.2019 р. по день фактичної виплати грошового забезпечення у належному розмірі 09.03.2024 р. 
Позивачка звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з заявою, в якій просила: встановити судовий контроль за виконанням рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.09.2024 р. та постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 07.03.2025 р. по справі № 520/15463/24; зобов`язати військову частину НОМЕР_1 протягом 10 днів з дня постановляння цієї ухвали подати до Харківського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.09.2024 р. та постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 07.03.2025 р. по справі № 520/15463/24.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 20.01.2026 р. прийнято звіт військової частини НОМЕР_1 про виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 07.03.2025 р. по справі № 520/15463/24.
Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, позивачка подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 20.01.2026 р. 
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянтка посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, а саме: вимог Кодексу адміністративного судочинства України та на не відповідність висновків суду обставинам справи.
Відповідач подав до суду апеляційної інстанції письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.
Суд, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, вважає, що вимоги апеляційної скарги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (в подальшому – КАС України), суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Постановляючи ухвалу про затвердження звіту, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем вчиняються дії щодо виконання судового рішення у справі № 520/15463/24.
Суд апеляційної інстанції частково погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав. 
Відповідно до ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.
Згідно з ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Частиною 4 статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" встановлено, що невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.
Відповідно до ст. 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Аналіз вищевказаних норм законодавства вказує, що інститут судового контролю полягає у здійсненні судом функції контролюю за суб`єктом владних повноважень стосовно дотримання ним принципу обов`язковості судового рішення.
Водночас, такі повноваження суду повинні бути реалізовані з урахуванням ст. 129-1 Конституції України, і ці повноваження надані суду з метою забезпечення права особи на ефективний судовий захист в адміністративному судочинстві.
Згідно з ч. 1 ст. 382 КАС України, суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Питання судового контролю за виконанням судових рішень врегульовано статтями 382-382-3 КАС України.
Відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України, суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. В адміністративних справах з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг за письмовою заявою заявника суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення.
Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 382-1 КАС України, суд розглядає заяву про зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення (крім заяви, передбаченої частиною п`ятою статті 382 цього Кодексу) протягом десяти днів з дня її надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням заявника - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду, не перешкоджає судовому розгляду. За наслідками розгляду заяви суд постановляє ухвалу про її задоволення або відмову у задоволенні та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. Встановлений судом строк для подання звіту про виконання судового рішення має бути достатнім для його підготовки. Достатнім є строк, який становить не менше десяти календарних днів з дня отримання суб`єктом владних повноважень відповідної ухвали та не перевищує трьох місяців.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 382-2 КАС України, суд розглядає звіт суб`єкта владних повноважень про виконання судового рішення протягом десяти днів з дня його надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням сторін - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду питання, не перешкоджає судовому розгляду. Звіт суб`єкта владних повноважень про виконання судового рішення має містити: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається звіт; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) (для фізичних осіб) особи, яка подає звіт, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); 4) номер справи, в межах якої ухвалено відповідне судове рішення; 5) відомості про виконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, строк, порядок та спосіб його виконання; 6) у разі невиконання судового рішення: орієнтовні строки виконання такого рішення та їх обґрунтування; відомості про обставини, які ускладнюють виконання судового рішення суб`єктом владних повноважень, які заходи вжито та вживаються ним для їх усунення; 7) перелік документів та інших матеріалів, що додаються до звіту та підтверджують обставини, зазначені у ньому.
Згідно з ч.ч. 1-3, 10, 11 ст. 382-3 КАС України, за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку за правилами частини п`ятої статті 382-1 цього Кодексу. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання. Суд відмовляє у прийнятті звіту, якщо суб`єктом владних повноважень не наведено обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, або заходи, які вживаються ним для виконання судового рішення, на переконання суду, є недостатніми для своєчасного та повного виконання судового рішення. У разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту суд накладає на керівника суб`єкта владних повноважень штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також додатково може встановити новий строк подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу або за власною ініціативою розглянути питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення. У разі неподання звіту у строк, встановлений судом, або у разі подання звіту з порушенням такого строку та за відсутності поважних причин, які унеможливили його вчасне подання, суд встановлює новий строк для подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу, а також накладає штраф на керівника такого суб`єкта владних повноважень. Якщо суд прийняв звіт про виконання судового рішення, але суб`єктом владних повноважень відповідне судове рішення виконано не в повному обсязі, суд одночасно встановлює новий строк для подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу.
Тобто, судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі, може встановити суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення. Такий контроль здійснюється судом шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання рішення суду, а в разі неподання такого звіту - шляхом встановлення нового строку для подання звіту та накладення штрафу.
Розглядаючи звіт суб`єкта владних повноважень про виконання рішення, суд повинен перевірити, чи досягнуто мети, задля якої постановлено судове рішення, тобто, чи відбулося фактичне відновлення порушеного права.
Судовим розглядом встановлено, що на підставі наказі Міністерства оборони України від 22.05.2017 р. № 280, Військова частина НОМЕР_1 є розпорядником бюджетних коштів третього рівня. Згідно Наказу розпорядник бюджетних коштів третього рівня реалізує свої функції через розпорядника коштів другого рівня. Розпорядником коштів другого рівня для військової частини НОМЕР_1 є ІНФОРМАЦІЯ_1 (служба забезпечення).
05.09.2025 р. Військовою частиною НОМЕР_1 направлено лист до ІНФОРМАЦІЯ_1 для отримання дозволу для нарахування та виплати грошових коштів за рішенням суду по справі № 520/15463/24.
15.09.2025 р. Військовою частиною НОМЕР_1 отримано дозвіл є ІНФОРМАЦІЯ_1 замовлення коштів та виконання рішення суду по справі № 520/15463/23.
03.10.2025 р. Військовою частиною НОМЕР_1 додатково направлено лист до ІНФОРМАЦІЯ_1 для отримання дозволу для нарахування та виплати грошових коштів за рішенням суду по справі №520/15463/24.
14.10.2025 р. Військовою частиною НОМЕР_1 отримано дозвіл є ІНФОРМАЦІЯ_1 замовлення коштів та виконання рішення суду по справі № 520/15463/23.
Як вбачається з матеріалів справи відповідачем 08.10.2025 р., 08.11.2025 р., 06.12.2025 р. направлялись заявки-розрахунки забезпечувальному фінансовому органу на виплату за рішенням суду № 520/15463/24 за КЕКВ 2800 “Інші поточні видатки”.
Станом на 01.01.2026 р. у Військовій частині НОМЕР_1 відсутні кошторисні призначення та відкриті асигнування за КЕКВ 2800 для сплати коштів за судовим рішенням по справі № 520/15463/24.
Також Військовою частиною НОМЕР_1 до звіту долучено копію заявки-розрахунку від 09.01.2026 р. забезпечувальному фінансовому органу на виплату за рішенням суду №520/15463/24 за КЕКВ 2800 “Інші поточні видатки”.
Відповідачем зазначено, що станом на 14.01.2026 р. до військової частини НОМЕР_1 не надходили будь-які вказівки чи роз`яснення стосовно нарахування і виплати грошового забезпечення військовослужбовцям та додаткових виплат на виконання рішень суду за кодом економічної класифікації видатків бюджету 2112 “Грошове забезпечення військовослужбовців.”
Таким чином, відповідачем вчиняються дії щодо виконання судового рішення у справі № 520/15463/24. 
Згідно з ч. 11 ст. 382-3 КАС України, якщо суд прийняв звіт про виконання судового рішення, але суб`єктом владних повноважень відповідне судове рішення виконано не в повному обсязі, суд одночасно встановлює новий строк для подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 3 ст. 382-1 КАС України, встановлений судом строк для подання звіту про виконання судового рішення має бути достатнім для його підготовки. Достатнім є строк, який становить не менше десяти календарних днів з дня отримання суб`єктом владних повноважень відповідної ухвали та не перевищує трьох місяців.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що в спірних правовідносинах судом першої інстанції не враховано наявність підстав для встановлення Військовій частини НОМЕР_1 нового строку для подання звіту про виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 07.03.2025 р. у справі № 520/15463/24
Із врахуванням вищевикладених обставин, суд апеляційної інстанції вважає необхідним встановити Військовій частини НОМЕР_1 новий строк для подання звіту про виконання судового рішення у справі № 520/15463/24.
Відповідно до ч. 3 ст. 382-1 КАС України встановлений судом строк для подання звіту про виконання судового рішення має бути достатнім для його підготовки. Достатнім є строк, який становить не менше десяти календарних днів з дня отримання суб`єктом владних повноважень відповідної ухвали та не перевищує трьох місяців.
Таким чином, враховуючи, що встановлення строку для подання звіту про виконання судового рішення є дискреційним правом суду, колегія суддів вважає достатнім строк для подання звіту до суду першої інстанції тривалістю у 90 днів з дня отримання суб`єктом владних повноважень цієї постанови.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 315, п. 4 ч. 1 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення, у разі неправильного застосування норм матеріального права.
Зміна судового рішення може полягати в доповнення або зміні його мотивувальної частини (ч. 4 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України).
Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає необхідним доповнити: мотивувальну частину ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 20.01.2026 р. в справі № 520/15463/24 висновками про наявність підстав для встановлення Військовій частині НОМЕР_1 нового строку для подання звіту про виконання рішення суду у справі № 520/15463/24; 
резолютивну частину ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 20.01.2026 р. в справі № 520/15463/24 абзацом другим такого змісту: «Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 протягом 90 днів з дня отримання цієї постанови подати до Харківського окружного адміністративного суду звіт про виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 24.02.2026 р. у справі № 520/15463/24.».
Керуючись ст. ст. 243, 308, 315, 317, 322, 325, 326, 328, 329, 338, Кодексу адміністративного судочинства України, суд, 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Доповнити мотивувальну частину ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 20.01.2026 р. в справі № 520/15463/24 висновками про наявність підстав для встановлення Військовій частині НОМЕР_1 нового строку для подання звіту про виконання рішення суду у справі № 520/15463/24.
Доповнити резолютивну частину ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 20.01.2026 р. в справі № 520/15463/24 абзацом другим такого змісту: «Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 протягом 90 днів з дня отримання цієї постанови подати до Харківського окружного адміністративного суду звіт про виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 24.02.2026 р. у справі № 520/15463/24.».
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Головуючий суддя 		О.В. Присяжнюк	
Судді	   	Л.В. Любчич   О.А. Спаскін   	
Повний текст постанови складено 25.02.2026 року