Справа № 761/28235/25				Головуючий у І інстанції Литвин О.А.	
Провадження № 33/824/825/2026 Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП				Доповідач у 2 інстанції Шроль В. Р. 	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2026 року  м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Шроль В.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисників особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 30 вересня 2025 року, якою 

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з  ОСОБА_1 в дохід держави 605 грн. 60 коп. судового збору,

В С Т А Н О В И В :

За постановою, ОСОБА_1 01.07.2025 о 01 год. 58 хв. у м. Києві по вул. Трьохсвятительська, 5 керував транспортним засобом «Мазда» д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому Законом порядку відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР, тобто, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисники особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, просять постанову скасувати та закрити провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначають, що дії працівників поліції були упередженими, а протокол про адміністративне правопорушення складено безпідставно.

Звертають увагу на те, що протокол про адміністративне правопорушення складений в електронному форматі, а не на спеціальному бланку із відповідним серією та номером, що стало наслідком того, що ОСОБА_1 не роз`яснювалися його права та обов`язки. Суть адміністративного правопорушення, викладена у протоколі, не відповідає ознакам, зазначеним у ч.1 ст.130 КУпАП.

Також вважать, що три відеозаписи, які містяться в матеріалах справи, є недопустимими доказами, оскільки їх джерело походження невідоме, та неналежними доказами, так як не підтверджують обставин адміністративного правопорушення.

Зазначають про те, що направлення на огляд на стан алкогольного сп`яніння складалось за часом вже після складання протоколу, що є підставою для визнання даних, викладених у ньому недопустимими доказами.

Підкреслюють, що поза увагою судді залишилося те, що на відеозаписах з бодікамер поліцейських не зафіксовано, що ОСОБА_1 керував і рухався на транспортному засобі, тому у нього не виникло обов`язку проходити будь-який огляд.

Вказують, що поліцейськими у чіткій формі не було висунуто вимоги ОСОБА_1 на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці або у лікаря-нарколога , не роз`яснили йому наслідки такої відмови, ОСОБА_1 жодного разу в будь-якій формі не висловив свою відмову від проходження огляду, а, навпаки, заявляв про бажання пройти такий огляд. 

Крім того, апеляційна скарга містить у собі клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якому захисники особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, зазначають про те, що копію постанови ОСОБА_1 не отримував та про її існування дізнався випадково із ЄДРСР. 
У відповідності до вимог ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом 10 днів з дня винесення постанови.
З матеріалів справи вбачається, що постанова винесена 30.09.2025 року, а апеляційна скарга захисниками особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, подана до місцевого суду 12.12.2025 року, тобто. з пропуском строку на апеляційне оскарження.
Вважаю, що захисникам особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, слід поновити строк на апеляційне оскарження постанови, оскільки копія постанови в строк, передбачений ст. 285 КУпАП, не була вручена ОСОБА_1 , у зв`язку з чим причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови слід визнати поважними.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності та його захисників, які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги, вважаю апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

За відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Вимогами п. 2.5 Правил дорожнього руху встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Винуватість ОСОБА_1 у відмові від проходження до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння за обставин, викладених у постанові, стверджується сукупністю доказів, що містяться у : протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №377634, направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 01.07.2025 року, відеозаписах події з бодікамер поліцейських, відео, на якому зафіксований рух автомобіля.

Сукупності доказів суддя надав належну правову оцінку і дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Як пояснив особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, він, працюючи оперуповноваженим органу поліції, в нічний час відпочивав в автомобілі після зустрічі з «оперативним контактом», алкогольних напоїв не вживав, автомобілем не керував, на вимоги поліцейських, які підійшли до автомобіля, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння не відмовлявся, на відео рух його автомобіля не зафіксований, штраф , накладений на нього за не надання поліцейським реєстраційних документів на автомобіль та страхового полісу, сплатив.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не був водієм та не керував транспортним засобом, спростовуються відомостями відеозапису з нагрудної бодікамери поліцейського, з якого вбачається, що працівники поліції зупинилися біля автомобіля який стояв на узбіччі, за кермом перебував ОСОБА_1 , який не заперечував свого статусу водія. 

Окрім того, факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 стверджується постановою про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП, якою він визнаний винуватим у тому, що 01.07.2025 року в 01 :58 керував автомобілем Мазда 6 д.н.з. НОМЕР_1 у м. Києві по вул.Трьохсвятительській та не пред`явив реєстраційний документ на транспортний засіб і поліс обов`язкового страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів.

Доводи апеляційної скарги про те, що працівником поліції не роз`яснено його права, суд не приймає до уваги, оскільки, як вбачається з відеозаписів з нагрудних камер працівників поліції, ОСОБА_1 поліцейським в повному обсязі було роз`яснено його права і обов`язки та наслідки відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, спростовуються відеозаписами з бодікамер поліцейських , з яких вбачається, що на протязі тривалого часу ОСОБА_1 словесно не заявляв про відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на вимогу поліцейського, проте і не погоджувався на такий огляд , здійснюючи чисельні дзвінки по мобільному телефону на протязі тривалого часу, незважаючи на вимоги працівників поліції. Такі дії ОСОБА_1 свідчать про явне ухилення від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, тому поліцейським правомірно визнано такі дії відмовою від проходження відповідного огляду.

Всупереч твердженням апеляційної скарги, суть адміністративного правопорушення , викладеного у протоколі , узгоджується з диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП. 

Відповідно до вимог ч.1 розд.ІІ Інструкції 
з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, від 07.11.2015  № 1395 , за наявності технічної можливості протокол про адміністративне правопорушення складається в електронній формі з автоматичним присвоєнням йому відповідної серії та номера, який роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв.

Доводи апеляційної скарги про невідповідність складеного протоколу про адміністративне правопорушення у електронній формі приписам вказаного нормативного акту є безпідставними.

Також не можуть спростувати правильність висновків судді і міркування апеляційної скарги про визнання недопустимими доказами даних з направлення на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки зазначений документ не має доказового значення при відмові особи від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому порядку. 

Твердження апеляційної скарги про відсутність доказів належного процесуального отримання відео про рух транспортного засобу, схожого на автомобіль ОСОБА_1 , є слушними, проте винуватість останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП стверджується іншими допустимими та належними доказами.

Інших доводів, якими б ставилося під сумнів правильність висновків, викладених у постанові судді, апеляційна скарга не містить.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено з дотриманням вимог ст.33 КУпАП.

Істотних процесуальних порушень, які б могли слугувати безумовними підставами для скасування судового рішення, не встановлено.

За таких обставин постанова є законною.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Поновити захисникам особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, строк на апеляційне оскарження постанови судді Шевченківського районного суду м. Києва від 30 вересня 2025 року.

Апеляційну скаргу захисників особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, залишити без задоволення, а постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 30 вересня 2025 року щодо ОСОБА_1 - без зміни.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В. Р. Шроль