465/5131/24
2/465/1574/26
РІШЕННЯ
Іменем України
(заочне)

25.03.2026 року м. Львів 
Франківський районний суд м. Львова у складі:
головуючого судді Величка О.В.,
з участю секретаря судового засідання Венгринюк О.Р.,
представника позивача Чумак О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові в режимі відеоконференції цивільну справу за позовною заявою Кредитної спілки «Орізон» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:
Представник позивача звернулася в суд із позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування поданого позову зазначає, що 28.10.2011 року між позивачем та відповідачем було украдено Кредитний договір № 104. Згідно з п.п. 1.1, 1.2 Договору позивач зобов`язувався надати відповідачу кредит на придбання, будівництво, ремонт та реконструкцію житла у сумі 1750 (одна тисяча сімсот п`ятдесят) гривень 00 коп. на засадах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, а позичальник зобов`язувався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, визначених Договором.
У зв`язку із порушенням відповідачем умов Кредитного договору Кредитною спілкою «Орізон» було подано позовну заяву про стягнення заборгованості. Відповідно до заочного рішення Франківського районного суду м. Львова від 10.04.2014 року у справі № 465/845/14-ц позов Кредитної спілки «Орізон» задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість станом на 30.12.2013 року в розмірі 1 471,52 грн. 
У зв`язку невиконанням відповідачем умов Кредитного договору та вищезазначеного судового рішення Кредитною спілкою «Орізон» було подано позовну заяву до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Відповідно до рішення Франківського районного суду м. Львова від 09.11.2018 року у справі № 465/6107/17 позов Кредитної спілки «Орізон» задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість в розмірі 6 092,11 грн.
Незважаючи на ухвалене судове рішення, відповідач взагалі заборгованості на даний час не погасив, а відтак, сума заборгованості за вказаним судовим рішенням на поточну дату складає 7807,23 грн.
Окрім цього, відповідач в порушення вимог пунктів 2.3, 3.3, 5.1.3 Кредитного договору щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування ним, нарахованих інфляційних збитків, в період дії кредитного договору не здійснював платежі належним чином.
Тому у зв`язку із простроченням відповідачем грошового зобов`язання останній відповідно до ч.2 ст.625 ЦКУ зобов`язаний сплатити інфляційні збитки, 3 відсотки річних на суму 19 097,59 грн., в тому числі: за період з 13.06.2014 року до 13.06.2019 року - в розмірі 2342,97 грн.; за період з 13.06.2019 року до 13.06.2024 року - в розмірі 16 754,62 грн.
Позивач направляв відповідачу рекомендованою кореспонденцією письмову вимогу для спонукання останнього до належного виконання зобов`язання за Кредитним договором в позасудовому порядку за № 27 від 13.06.2024 року, однак, такі вимоги були проігноровані відповідачем. А тому, позивач звернувся з позовом до суду для стягнення боргу з відповідача в судовому порядку.
На підставі розпорядження керівника апарату Франківського районного суду м. Львова № 284/Р та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали даної справи передано для розгляду судді Величку О.В.
Ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова від 26.02.2025 року цивільну справу за позовом Кредитної спілки «Орізон» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, інфляційних втрат, 3% річних, матеріальних збитків прийнято до провадження судді Величка О.В.
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила такі задовольнити, надала пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві.
Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча неодноразово, належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, відзиву, а також будь - яких клопотань на адресу суду не направляв. Як вбачається із відповіді з відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України у Львівській області, зареєстрованим місцем проживання відповідача є наступна адреса: АДРЕСА_1 . На вказану адресу відповідачу скеровувалися повістки про виклик в судові засідання, однак, такі повернуті на адресу суду із зазначенням «адресат відсутній», що відповідно до положень ст.128 ЦПК України вважається врученням таких повісток відповідачу. 
Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.
Згідно з ч. 3 ст.223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що слід згідно ст.280 ЦПК України проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Наявних у справі матеріалів про права та обов`язки сторін достатньо для її розгляду у відсутності відповідача.
Суд, заслухавши доводи представника позивача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши наявні у справі докази, приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовної заяви.
Так, судом встановлено, що 28.10.2011 року між Кредитною спілкою «Орізон» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 104, предметом якого є надання відповідачу кредиту у сумі 1750 грн. 00 коп.
Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 10.04.2014 року у справі №465/845/14-ц стягнуто з ОСОБА_1 на користь Львівської філії №1 Кредитної спілки «Орізон» борг за кредитним договором в сумі 1471 грн. 52 коп.
В подальшому рішенням Франківського районного суду м. Львова від 09.11.2018 року у справі №465/6107/17 стягнуто з ОСОБА_1 на користь Кредитної спілки «Орізон» заборгованість за кредитним договором № 104 від 28.10.2011 року у розмірі 6092,11 грн., з яких: залишок нарахованих та несплачених відсотків за період часу з 31.12.2013 року до 17.10.2017 року - в розмірі 4 026,08 грн.; інфляційні збитки, 3% річних за період з 01.11.2011 року до 30.09.2017 року - у розмірі 2066,03 грн.
Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
За змістом ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов Договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно із статтею 524 ЦК України зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.
Частиною четвертою статті 263 ЦПК України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 року у справі № 686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18) зроблено правовий висновок про те, що у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.
Також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 року у справі №703/2718/16-ц (провадження № 14-241цс19) вказано, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання.
Згідно наданого позивачем розрахунку, у зв`язку із невиконання відповідачем ОСОБА_1 своїх зобов`язань, позивач просить стягнути з ОСОБА_1 нараховані інфляційні збитки, 3% річних та пеню в загальному розмірі 19 097,59 грн., в тому числі: за період з 13.06.2014 року до 13.06.2019 року - в розмірі 2342,97 грн.; за період з 13.06.2019 року до 13.06.2024 року - в розмірі 16 754,62 грн.
В контексті наведеного підлягає врахуванню те, що наявність рішення про стягнення боргу за кредитним договором не припиняє правовідносин сторін кредитного договору за весь період його невиконання і не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч.2 ст. 625 ЦК України за увесь час прострочення боржника.
Таке прострочення є тривалим порушенням, тому право на позов про стягнення 3% річних та інфляційних втрат виникло у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення (відповідний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.11.2019 року у справі № 127/15672/16-ц).
Для цілей правового регулювання зобов`язальних відносин та відповідальності за порушення зобов`язань юридичне значення має саме момент виконання такого обов`язку боржником.
Ухвалення судом рішення про стягнення грошових коштів за договором лише підтверджує дійсне існування обов`язку боржника зі сплати боргу кредитору, його безспірність та надає цьому обов`язку безпосередньо примусового характеру.
Частина друга статті 11 ЦК України визначає, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.
Отже, відповідно до положень статті 11 ЦК України рішення суду може бути підставою виникнення цивільних прав та обов`язків у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, за наявності прямої вказівки про це в законі.
За загальним правилом судове рішення забезпечує примусове виконання зобов`язання, яке виникло з підстав, що існували до його ухвалення, але не породжує таке зобов`язання, крім випадків, коли положення норм чинного законодавства передбачають виникнення зобов`язання саме з набранням законної сили рішенням суду.
Наявність судового рішення про стягнення заборгованості свідчить про настання строку виконання зобов`язання за тією вимогою, яку задоволено судом, та наявність обов`язку боржника сплатити відповідну заборгованість.
Проте, судове рішення про стягнення заборгованості не змінює змісту відповідного зобов`язання, оскільки характер та обсяг прав і обов`язків сторін залишаються незмінними, а додається лише ознака безпосередньої можливості примусового виконання та безспірності боргу. До моменту здійснення такого виконання або до припинення зобов`язання після ухвалення судового рішення з інших підстав відповідне зобов`язання продовжує існувати.
Тому у даному випадку вимога позивача про стягнення з відповідача, який, незважаючи на попередні рішення суду, не виконує своїх обов`язків за кредитним договором, інфляційних втрат, пені за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання та 3 процентів річних є обгрунтованою. 
Проте, щодо стягнення з відповідача інфляційних втрат, пені за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання та 3 процентів річних за період з 13.06.2019 року до 13.06.2024 року наявні застереження, у зв`язку з чим суд зазначає наступне.
За змістом ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. 
Разом із тим, відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Цією ж нормою передбачено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Отже, з урахуванням наведеного заявлена позивачем вимога в частині стягнення з відповідача ОСОБА_1 інфляційних втрат, пені за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання та 3 процентів річних за період з 24.02.2022 року по 13.06.2024 року, який припадає на період дії в Україні воєнного стану, задоволенню не підлягає.
Зважаючи на викладене, позовні вимоги Кредитної спілки «Орізон» до ОСОБА_1 слід задовольнити частково, а саме стягнути з ОСОБА_1 на користь Кредитної спілки «Орізон» інфляційні втрати, пеню за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання та 3 проценти річних у сумі 8518 грн. 11 коп., з яких: інфляційні втрати за період з 13.06.2014 року до 13.06.2019 року - в розмірі 2342 грн. 97 коп.; інфляційні втрати, пеня за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання та 3 проценти річних за період з 13.06.2019 року до 23.02.2022 року, тобто за період, який не охоплюється воєнним станом, - в розмірі 6175 грн. 14 коп. 
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача слід стягнути 1350 грн. 49 коп. на відшкодування судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 81, 263-265, 280-282, 352, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:
Позовну заяву Кредитної спілки «Орізон» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задоволити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Кредитної спілки «Орізон» інфляційні втрати, пеню за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання та 3 проценти річних у сумі 8518 (вісім тисяч п`ятсот вісімнадцять) грн. 11 коп., з яких:
-інфляційні втрати за період з 13.06.2014 року до 13.06.2019 року в розмірі 2342 (дві тисячі триста сорок дві) грн. 97 коп.;
-інфляційні втрати, пеня за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання та 3 проценти річних за період з 13.06.2019 року до 23.02.2022 року в розмірі 6175 (шість тисяч сто сімдесят п`ять) грн. 14 коп. 
В задоволенні решти позовних вимог – відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Кредитної спілки «Орізон» 1350 (одну тисячу триста п`ятдесят) грн. 49 коп. на відшкодування судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення суду може бути оскаржене позивачем до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги.
Повний текст рішення суду складено 30.03.2026 року.

Позивач: Кредитна спілка «Орізон», код ЄДРПОУ – 30320372, Львівська область, Бродівський район, смт. Підкамінь, вул. Незалежності, 60. 
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП – НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .

Суддя Величко О.В.