ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/31363/25 Суддя (судді) першої інстанції: Перепелиця А.М.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 квітня 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого – судді Штульман І.В.
суддів: Кобаля М.І.,
Черпака Ю.К., 
при секретарі: Красновій О.Р.,-
за участі: Комісара С.П.,- представника позивача;
Коваленко Л.В.,- представника відповідача,- 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної аудиторської служби України на рішення Київського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2025 року по справі за адміністративним позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до Державної аудиторської служби України про визнання протиправною та скасування вимоги, -
В С Т А Н О В И В :
20 червня 2025 року Комунальне підприємство (далі – КП) виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (далі – позивач, замовник) звернулося в Київський окружний адміністративний суд з адміністративним позовом до Державної аудиторської служби України (далі – відповідач, Держаудитслужби) про визнання протиправним та скасування вимоги Державної аудиторської служби України, оформленої листом від 19 лютого 2025 року №003100-14/2254-2025.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2025 року адміністративний позов КП виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» задоволено повністю. Визнано протиправною та скасовано вимогу Державної аудиторської служби України, оформлену листом від 19 лютого 2025 року №003100-14/2254-2025. Стягнуто на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3028,00 гривень за рахунок бюджетних асигнувань Державної аудиторської служби України.
Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що під час розгляду справи відповідачем не надано допустимих доказів на підтвердження обґрунтованості та правомірності висновків, викладених у вимозі від 19 лютого 2025 року №003100-14/2254-2025, а твердження, зазначені контролюючим органом у вказаній вимозі, є необґрунтованими та безпідставними, у зв`язку з чим дійшов висновку, що вказана вимога Держаудитслужби є протиправною та підлягає скасуванню.
Не погоджуючись із рішенням Київського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2025 року, Державною аудиторською службою України (далі – апелянт) подано апеляційну скаргу, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просить скасувати вказане рішення суду першої інстанції і ухвалити нове, яким відмовити КП виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Апелянт вважає, що при ухваленні рішення судом першої інстанції не досліджено та не взято до уваги те, що наведений в додатку 1 до Договору №3140/ДОД-22 кошторис витрат на закупівлю послуг з відстеження, моніторингу забруднювачів і відновлення, не відповідав кошторису вартості послуг, який наданий Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-дослідний центр КТФ» (далі - ТОВ «НДЦ КТФ») у складі тендерної пропозиції листом від 13 травня 2022 року №23, зокрема, вартість етапів робіт відповідно до кошторису вартості послуг не відповідала вартості етапів робіт відповідно до додатку №1 до Договору №3140/ДОД-22. Представник відповідача вважає, що зазначені невідповідності змінюють істотні умови договору, зокрема, змінють вартість надання послуг кожного етапу робіт при виконанні умов Договору №3140/ДОД-22. Представник відповідача зазначив, що під час проведення зустрічної звірки Виконавець документально не підтвердив витрати, зазначені в Кошторисі, який наведено в Додатку №1 до Договору №3140/ДОД-22 (UA-2022-02-02- 012658-b) на загальну суму 3578611,39 грн та Додатку №1 до Договору №3578/ДОД-22 на загальну суму 2960364,80 грн (UA-2022-09-09-007738-a), що призвело до незаконних витрат КП «Київтеплоенерго» на загальну суму 6538976,19 грн.
Представник позивача заперечує проти апеляційної скарги Державної аудиторської служби України у повному обсязі з підстав, викладених у письмовому відзиві на апеляційну скаргу, стверджуючи, що рішення суду першої інстанції прийнято у відповідності до вимог законодавства.
Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги відповідача, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду дійшла до висновку про залишення апеляційної скарги Держаудитслужби без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2025 року – без змін, мотивуючи це наступним.
З матеріалів справи вбачається, і це правильно встановлено судом першої інстанції, що відповідно до вимог підпункту 1 пункту 4 Порядку проведення перевірок закупівель Державною аудиторською службою, ії міжрегіональними територіальними органами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 2013 року №631 та на підставі направлень від 31 жовтня 2024 року №1386-нк і №1387-нк, виданих Головою Державної аудиторської служби України Басалаєвою А.В., заступником начальника координації перевірок закупівель Департаменту моніторингу та перевірок закупівель Холод Т.Б. та головним державним аудитором відділу координації перевірок закупівель Департаменту моніторингу та перевірок закупівель Літвіновим І.В.,- проведено перевірку дотримання вимог законодавства у сфері закупівель під час здійснення КП виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» закупівель за кодом ДК 021:2015:90740000-6: Послуги з відстеження, моніторингу забруднювачів і відновлення (далі - послуги з верифікації), інформація про які оприлюднена в електронній системі закупівель за номерами ID: UA-2022-02-02-012658-b, UA-2022-09-09-007738-a, UA-2023-09-13-014486-а, з питань дотримання вимог законодавства у сфері публічних закупівель та інших нормативно-правових актів, укладання договору про закупівлю та його виконання.
За наслідками проведеної перевірки з питань дотримання позивачем КП виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» вимог законодавства у сфері закупівель, Державною аудиторською службою України 24 грудня 2024 року складено Акт №31-21/5 (далі – Акт перевірки від 24 грудня 2024 року).
Відповідно до змісту Акту перевірки від 24 грудня 2024 року перевіряючими встановлено наступне:
1. За результатом проведення перевірки закупівлі за номером ID: UA-2022-02-02-012658-b встановлено порушення, а саме: за результатами аналізу тендерної пропозиції учасника ТОВ «НДЦ КТФ» установлено, що на порушення вимог абзацу першого частини шостої статті 33, частини четвертої статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі» від 25 грудня 2015 року №922-VIII укладено Договір №3140/ДОД-22, умови якого відрізняються від змісту тендерної пропозиції за результатами електронного аукціону переможця процедури закупівлі та відповідно до статті 43 вказаного Закону є нікчемним;
2. За результатом проведення перевірки закупівель за номерами ID: UA-2022-09-09-007738-а встановлено порушення, а саме: невиконання ТОВ «НДЦ КТФ» та КП «Київтеплоенерго» умов Договору в частині виконання зобов`язань, визначених пунктами 5.3, 5.4, 5.5.4 та 6.3.5 Договору №3578/ДОД-22;
3. За результатом проведення перевірки закупівель за номерами ID: UA-2022-02-02-012658-b, UA-2022-09-09-007738-а за Договорами №3140/ДОД-22, №3578/ДОД-22 встановлено незаконні витрати на загальну суму 6538976,19 грн.
Не погоджуючись із висновками Акта перевірки від 24 грудня 2024 року, позивачем КП виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» подано до Державної аудиторської служби України письмові заперечення від 24 грудня 2024 року №31-21/5 (т.1 а.с.61-75).
Листом від 05 лютого 2025 року №003100-14/1536-2025 заступник Голови Держаудитслужби повідомив КП виконавчого органу Київської міської державної адміністрації «Київтеплоенерго» про початок здійснення адміністративного оскарження (т.1 а.с.76-77).
За наслідками проведеної перевірки закупівель за кодом ДК 021:2015:90740000-6: Послуги з відстеження, моніторингу забруднювачів і відновлення (інформація про які оприлюднена в електронній системі закупівель за номерами ID: UA-2022-02-02-012658-b, UA-2022-09-09-007738-a, UA-2023-09-13-014486-а) відповідачем прийнято вимогу щодо усунення виявлених порушень від 19 лютого 2025 року №003100-14/2254-2025, відповідно до якої перевіркою закупівлі установлено порушення законодавства, які під час закупівель не усунуті, а саме: « 1. КП «Київтеплоенерго» укладено договір про надання послуг від 08 червня 2022 року №3140/ДОД-22 (далі – Договір №3140/ДОД-22), умови якого відрізняються від змісту тендерної пропозиції/пропозиції за результатами електронного аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі/спрощеної закупівлі, з товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-дослідний центр КТФ» (далі - ТОВ «НДЦ КТФ», Виконавець), чим порушено вимоги частини четвертої статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі» (далі - Закон №922) та відповідно до статті 43 Закону №922 є нікчемним;
2. КП «Київтеплоенерго» та ТОВ «НДЦ КТФ» не виконало зобов`язання, визначені умовами договору про надання послуг від 08 листопада 2022 року №3578/ДОД-22 (далі - Договір №3578/ДОД-22), а саме:
- ТОВ «НДЦ КТФ» не виконав вимоги пунктів 5.3 та 6.3.5 та протягом 5 робочих днів від дати підписання договору не направив Замовникові письмовий запит про надання відомостей і документації необхідної для надання послуг за Договором, чим порушено вимоги частини першої статті 526 Цивільного кодексу України;
- КП «Київтеплоенерго» протягом 15 робочих днів з моменту одержання письмового запиту не передало (не направило) ТОВ «НДЦ КТФ» відомості та документацію, необхідну для надання послуг за Договором, чим не дотримано вимоги пунктів 5.4 та 6.3, чим порушено вимоги частини першої статті 526 Цивільного кодексу України;
- КП «Київтеплоенерго» після отримання від ТОВ «НДЦ КТФ» результатів послуг протягом 5-ти робочих днів з моменту одержання не підписав акт прийому передачі наданих послуг або мотивовану відмову в прийманні наданих послуг з переліком необхідних доопрацювань, чим не дотримано вимоги пункту 5.5.4 та частини першої статті 526 Цивільного кодексу України.
3. КП «Київтеплоенерго», внаслідок документально не підтверджених витрат, визначених в Додатку №1 до Договору №3140/ДОД-22 (UA-2022-02- 02-012658-b) на загальну суму 3578611,39 грн та Додатку №1 до Договору №3578/ДОД-22 на загальну суму 2960364,80 грн (UA-2022-09-09-007738-a), здійснено незаконні витрати на загальну суму 6538976,19 грн.
Зобов`язальною частиною вимоги зобов`язано:
- забезпечити вжиття заходів з урахуванням положень частини першої, другої статті 215 Цивільного кодексу України та у відповідності до положень абзацу другого частини першої статті 216 Цивільного кодексу України, якими встановлено правові наслідки недійсності (нікчемності) правочину, з урахуванням оцінки ефективності вжиття таких заходів;
- забезпечити неухильне дотримання вимог Закону №922 та вжити заходів щодо притягнення до відповідальності осіб, якими допущено порушення у сфері публічних закупівель;
- забезпечити вжиття заходів щодо відшкодування втрат фінансових ресурсів на загальну суму 6538976,19 грн на користь підприємства, заподіяних ТОВ «НДЦ КТФ» внаслідок документально не підтверджених витрат, визначених в додатку №1 до Договору №3140/ДОД-22 (UA-2022-02-02-012658-b) на суму 3578611,39 грн та Додатку №1 до Договору №3578/ДОД-22 на суму 2960364,80 грн (UA-2022-09-09-007738-a).».
Вважаючи оспорювану вимогу Державної аудиторської служби України протиправною та такою, що підлягає скасуванню, КП виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» звернулося до суду з цим позовом за захистом своїх охоронюваних законом прав та інтересів.
Правові та організаційні засади здійснення фінансового контролю в Україні, визначені Законом України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» від 26 січня 1993 року №2939-XII (далі - Закон №2939-ХІІ).
Статтею 1 Закону №2939-XII визначено, що здійснення державного фінансового контролю забезпечує центральний орган виконавчої влади зі спеціальним статусом, уповноважений Кабінетом Міністрів України на реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю (далі - орган державного фінансового контролю).
Відповідно до статті 2 Закону №2939-ХІІ, головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов`язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов`язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб`єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням бюджетного законодавства, дотриманням законодавства про закупівлі, діяльністю суб`єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за судовим рішенням, ухваленим у кримінальному провадженні.
Державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, інспектування, перевірки закупівель та моніторингу закупівлі.
Постановою Кабінету Міністрів України від 03 лютого 2016 року №43 затверджено Положення про Державну аудиторську службу України (далі - Положення №43).
Відповідно до пункту 1 Положення №43, Державна аудиторська служба України (Держаудитслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України та який реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю.
Згідно з підпунктом 1 пункту 3 Положення №43, основними завданнями Держаудитслужби є, зокрема, реалізація державної політики у сфері державного фінансового контролю.
Щодо укладення Договору №3140/ДОД-22, умови якого відрізняються від змісту тендерної пропозиції/пропозиції за результатами електронного аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі/спрощеної закупівлі, з ТОВ «НДЦ КТФ», чим порушено вимоги частини четвертої статті 41 Закону №922, колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду зазначає наступне.
В Акті перевірки від 24 грудня 2024 року зазначено, що за результатами аналізу тендерної пропозиції учасника ТОВ «НДЦ КТФ» установлено, що на порушення вимог абзацу першої частини шостої статті 33, частини четвертої статті 41 Закону №922-VIII, укладено Договір №3140-ДОД-22 умови якого відрізняються від змісту тендерної пропозиції за результатами електронного аукціону переможця процедури закупівлі та, відповідно до статті 43 Закону №922-VIII, є нікчемними.
Судом першої інстанції встановлено, і це є правильним, що за результатами проведеної процедури закупівлі UA-2022-02-02-012658-b між КП «Київтеплоенерго» та ТОВ «НДЦ КТФ» укладено договір про надання послуг від 08 червня 2022 року №3140/ДОД-22 на суму 5914118,00 грн, з податком на додану вартість (далі- ПДВ).
Укладений договір містить істотні умови, передбачені Господарським кодексом України, а саме: предмет, вимоги до якості, ціну та строк дії.
Умовами договору передбачено надання послуг згідно з ДК 021-2015:90740000-6 Послуги з відстеження, моніторингу забруднювачів і відновлення (Верифікація звітів оператора відповідно до Закону України «Про засади моніторингу, звітності та верифікації викидів парникових газів» для структурних підрозділів КП «Київтеплоенерго».
В Акті перевірки від 24 грудня 2024 року зазначено, що наведений в Додатку №1 до Договору №3140/ДОД-22 кошторис витрат на закупівлю послуг з відстеження, моніторингу забруднювачів і відновлення не відповідає кошторису вартості послуг, що наданий ТОВ «НДЦ КТФ» у складі тендерної пропозиції листом від 13 травня 2022 року №23.
Судом першої інстанції встановлено, що вказана невідповідність кошторів була зумовлена перерозподілом окремих статей витрат у Калькуляції до Договору №3140/ДОД-22 по відношенню до Калькуляції, що була запропонована переможцем торгів (ТОВ «НДЦ КТФ») у конкурсній пропозиції.
Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду вважає правильним висновок суду першої інстанції, що відповідачем не встановлено невідповідність фактичних результатів наданих послуг підприємством умовам Договору №3140/ДОД-22 із замовником. Крім того, відповідачем підтверджено відповідність ціни послуг за Договором №3140/ДОД-22 ціні конкурсної пропозиції, за якою ТОВ «НДЦ КТФ» було обрано переможцем торгів із найнижчою ціновою пропозицією.
Верховний Суд у постанові від 04 травня 2022 року у справі №160/6513/21 зазначив, що договір про закупівлю має основуватися на проєкті цього договору (у складі тендерної документації і пропозиції) й містити аналогічні умови. Але це не заперечує й того, що умови проєкту можуть піддаватися редагуванню вже під час укладення договору, особливо коли помилки (описки) у проєкті є очевидними. За Законом України «Про публічні закупівлі» вимагається, щоб умови договору про закупівлю не відрізнялися від змісту тендерної пропозиції (частина четверта статті 41), а його істотні умови не змінювалися після підписання (за винятками, передбаченими у тій же частині п`ятій статті 41). У цьому зв`язку важливо розуміти, що умови договору про закупівлю не повинні саме сутнісно, змістовно виходити за рамки тендерної пропозиції (за винятком тих випадків, які передбачає Закон України «Про публічні закупівлі»). Несуттєві відмінності умов договору про закупівлю від його проєкту, які за своїм наповненням не визначають нових договірних зобов`язань, не звужують чи, навпаки, не розширюють договірних зобов`язань сторін, які витікають із тендерних пропозицій і тендерної документації, й не суперечать останнім, не можуть мати наслідком нікчемність договору про закупівлю.
Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 21 червня 2023 року у справі №910/18423/21, від 06 квітня 2023 року у справі №910/18417/21 та від 15 травня 2025 року у справі №916/770/24.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-383/2010 викладено правовий висновок, що стаття 204 Цивільного кодексу (далі – ЦК) України закріплює «презумпцію правомірності правочину». Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі ж не спростування «презумпції правомірності договору», всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
У постановах Верховного Суду від 09 січня 2019 року у справі №759/2328/16-ц, від 12 травня 2020 року у справі №917/84/19 зроблено висновок, що нікчемним є той правочин, недійсність якого встановлена законом і для визнання його недійсним не вимагається рішення суду (частина друга статті 215 ЦК України). Нікчемність правочину конструюється за допомогою «текстуальної» недійсності, оскільки вона існує тільки у разі прямої вказівки закону.
Судом першої інстанції встановлено, що пунктами 1.1.-1.2. Договору №3140/ДОД-22 сторони погодили предмет Договору - послуга з відстеження, моніторингу забруднювачів і відновлення (Верифікація звітів оператора відповідно до Закону України «Про засади моніторингу, звітності та верифікації викидів парникових газів» для структурних підрозділів згідно з ДК 021:2015:90740000-6 Послуги), а пунктом 3.1. Договору визначено ціну послуги за Договором - 5914118,00 грн з ПДВ.
Виконання умов Договору №3140/ДОД-22 підтверджується Актом №1 приймання-передачі наданих послуг, згідно з Договором від 08 червня 2022 року №3140/ДОД-22.
Отже, уклавши відповідний Договір із ТОВ «НДЦ КТФ» щодо надання послуг з відстеження, моніторингу забруднювачів і відновлення (Верифікація звітів оператора відповідно до Закону України «Про засади моніторингу, звітності та верифікації викидів парникових газів» для структурних підрозділів згідно з ДК 021:2015:90740000-6 Послуги), сторони виконували виключно умови такого Договору.
Апелянт зазначає, що наведений в додатку №1 до Договору №3140/ДОД-22 кошторис витрат на закупівлю послуг з відстеження, моніторингу забруднювачів і відновлення, не відповідає кошторису вартості послуг, наданому ТОВ «НДЦ КТФ» у складі тендерної пропозиції листом від 13 травня 2022 року №23. На думку представника відповідача, судом першої інстанції не враховано, що навіть за умови незмінності загальної ціни, зміна структури витрат впливає на обґрунтованість ціни та може свідчити про приховані завищення або маніпуляції з розподілом ресурсів, що є недопустимим у сфері публічних закупівель. Зміна калькуляції, що була складовою тендерної пропозиції учасника ТОВ «НДЦ КТФ», є прямою зміною умов договору після аукціону, як наслідок, укладення такого договору є нікчемним.
Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду зазначає, що виконання умов вищезазначеного договору підтверджується Міністерством захисту довкілля та природних ресурсів України про прийняття верифікаційних звітів позивача за 2021 рік по 49 об`єктах КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» за наказами останнього від 07 лютого 2023 року №59 «Про прийняття звітів оператора», від 09 лютого 2023 року №73 «Про прийняття звітів оператора», від 10 лютого 2023 року №82 «Про прийняття звітів оператора», про що повідомлено Підприємство листами від 09 лютого 2023 року №25/7-14/1906-23, від 13 лютого 2023 року №25/7-14/2104-23, від 14 лютого 2023 року №25/7-14/2198-23.
Судом першої інстанції встановлено, і це є правильним, що відповідачем не надано доказів визнання нікчемним Договору №3140/ДОД-22, укладеного між позивачем та ТОВ «НДЦ КТФ», а посилання Держаудитслужби на зміну структури витрат не може слугувати підставою для визнання такого договору нікчемним.
Під час розгляду справи, як у суді першої так в апеляційній інстанціях відповідачем не надано переконливих доказів, які б свідчили про неналежне виконання зобов`язань за Договором щодо надання послуг №3140/ДОД-22.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду приходить до висновку, що судом першої інстанції правомірно визнано безпідставність та необґрунтованість тверджень відповідача, викладених в пункті 1 (а.с.1) вимоги від 19 лютого 2025 року №003100-14/2254-2025 щодо нікчемності Договору №3140/ДОД-22, а отже вимога в цій частині є протиправною та підлягає скасуванню.
Щодо невиконання ТОВ «НДЦ КТФ» та КП «Київтеплоенерго» умов Договору в частині виконання зобов`язань, визначених пунктами 5.3, 5.4, 5.5.4 та 6.3.5 Договору №3578/ДОД-22, колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду зазначає наступне.
За результатами проведеної перевірки закупівлі за номером: UA-2022-09-09-007738-а Держаудитслужбою зроблено висновок про порушення, яке полягає у невиконанні ТОВ «НДЦ КТФ» та КП «Київтеплоенерго» умов Договору в частині виконання зобов`язань, визначених пунктами 5.3, 5.4, 5.5.4 та 6.3.5 Договору №3578/ДОД-22.
Відповідно до Акта перевірки від 24 грудня 2024 року: «- ТОВ «НДЦ КТФ» не виконало вимоги пунктів 5.3 та 6.3.5 Договору №3578/ДОД-22 та протягом 5 робочих днів від дати підписання Договору не направив Замовникові письмовий запит про надання відомостей і документації, необхідної для надання послуг за Договором, чим порушено вимоги частини першої статті 526 Цивільного кодексу України:
- КП «Київтеплоенерго» протягом 15 робочих днів з моменту одержання письмового Запиту не передало (не направило) Виконавцю відомості та документацію, необхідну для надання послуг за цим Договором, чим не дотримано вимоги пунктів 5.4 та 6.3.5 Договору №3578/ДОД-22;
- КП «Київтеплоенерго» після отримання від Виконавця результатів послуг протягом 5-ти робочих днів з моменту одержання не підписало Акт прийому передачі наданих послуг або мотивовану відмову в прийманні наданих послуг з переліком необхідних доопрацювань, чим не дотримано вимоги пункту 5.5.4 Договору №3578/ДОД-22, оскільки проведення спільної наради по даному питанню не передбачено умовами Договору №3578/ДОД-22.».
Частиною першою статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
За приписами частин першої статті 628 та статті 629 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до частини першої статті 173 Господарського кодексу (далі – ГК) України (чинним на момент виникнення спірних правовідносин), господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.
Частиною першою статті 901 ЦК України визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Як вбачається зі змісту наведеної норми, зобов`язальною умовою договору про надання послуг є саме послуга, як кінцевий результат, який є предметом Договору та такої послуги.
Судом першої інстанції встановлено, що за умовами Договору від 08 листопада 2022 року №3578/ДОД-22, виконавець послуг ТОВ «НДЦ КТФ» зобов`язалося за завданням Замовника (КП «Київтеплоенерго») надати послуги згідно з ДК 021:2015:90740000-6 Послуги з відстеження, моніторингу забруднювачів і відновлення (Верифікація звітів оператора за 2022 року, відповідно до Закону України «Про засади моніторингу, звітності та верифікації викидів парникових газів» для структурних підрозділів КП «Київтеплоенерго», а Замовник (позивач) зобов`язався прийняти та оплатити надані виконавцем послуги за Договором.
Пункти Договору, які зазначені у пункті 2 (а.с.2) оспорюваної вимоги (пункти 5.3, 5.4, 5.5.4 та 6.3.5) є умовами договору, які регламентують процедурні (процесуальні) дії сторін щодо обміну інформацією, і не є ані предметом Договору, ані зобов`язаннями за Договором надання послуг, у розумінні зобов`язання, визначеного статтею 902 ЦК України.
Зокрема, за пунктами 5.3, 5.4, 5.5.4 та 6.3.5 Договору встановлено порядок обміну сторонами Договору інформацією, необхідною для надання послуг за Договором.
Судом першої інстанції встановлено, а відповідачем не заперечується, що питання дотримання строків обміну інформацією і документами, КП «Київтеплоенерго» просило Держаудитслужбу врахувати, що позивач, як оператор критичної інфраструктури, об`єкти якого від початку збройної агресії Російської Федерації, а саме з 24 лютого 2022 року і дотепер, неодноразово піддавалися артилерійським, ракетним обстрілам та ураженням дронами, при цьому надання послуг за Договором припало на період коли об`єкти Підприємства, на яких проводилась верифікація (надавалися послуги), знаходилися під постійними ракетними обстрілами Російської Федерації та ліквідації наслідків уражень, зокрема 10 жовтня 2022 року, 14 листопада 2022 року, 23 листопада 2022 року, 29 листопада 2023 року, 16 грудня 2022 року, 29 грудня 2022 року, 14 січня 2023 року, 26 січня 2023 року, 09 березня 2023 року відбулися масовані ракетні атаки, а атаки ворожих дронів практично не припинялися жодного дня і тривають дотепер.
Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду звертає увагу, що відповідач визнає ту обставину, що протягом 2022 року – 2023 року об`єкти критичної інфраструктури, зокрема Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» постійно піддавалися масованим ракетним атакам та атакам ворожих дронів, отже в даному випадку проведення обміну інформацією і документами своєчасно було неможливим.
Судом першої інстанції зазначено, що за наслідками вчинення країною-агресором злочинів проти об`єктів КП «Київтеплоенерго» Головним управлінням Служби безпеки України в м. Києві та Київській області внесено відомості щодо актів агресії (події злочинів) до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 438 Кримінального кодексу (далі – КК) України (Порушення правил та звичаїв ведення війни). Нині зареєстровано кримінальні провадження №№22022101110000403, 22022000000000541, 22022101110000405, 22022101110000415, 42022102100000043, 22022101110000404, 22022101110000658, 42022000000001471, 22022101110000658, 22022101110000901, 22023101110000217, 22023101110000132 за частиною першою статті 438 КК України.
Так, судом першої інстанції правильно встановлено, що частина відомостей та інформації, зазначених в листі КП «Київтеплоенерго» від 20 січня 2023 року №28AУ/06/2у/2/341, були направлені вчасно 19 січня 2023 року в електронному вигляді на електронну пошту Виконавця, на підтвердження чого надано витяг з електронної пошти відповідального представника КП виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» у відповідь Підприємства на запит №5 Державної аудиторської служби України, а інші матеріали та відомості надавалися поступово у міру отримання працівниками позивача до них доступу.

При цьому, затримка обміну сторонами інформацією і документами не призвела до порушення строків надання послуг за Договором №3578/ДОД-22. Також пунктом 2 (а.с.2) оспорюваної вимоги не встановлено фактів виявлення недоліків у строках обміну інформацією, що заподіяли шкідливі наслідки та/або призвели до нецільового використання коштів.
Порушення строків виконання договірних зобов`язань є питанням цивільно-правових відносин і Державна аудиторська служба України не повинна втручатися в такі спори, оскільки її функції стосуються контролю за використанням бюджетних коштів та державного майна, а не вирішення договірних конфліктів між приватними сторонами. Сторони такого договору мають вирішувати суперечки шляхом переговорів, укладання додаткової угоди, вимагати сплати неустойки або збитків, а в разі необхідності звертатись до суду.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду вважає правильним висновок суду першої інстанції про визнання протиправною та скасування пункту 2 вимоги від 19 лютого 2025 року №003100-14/2254-2025 (а.с.2).
Щодо порушення КП «Київтеплоенерго», внаслідок документально не підтверджених витрат, визначених в Додатку №1 до Договору №3140/ДОД-22 (UA-2022-02- 02-012658-b) на загальну суму 3578611,39 грн та Додатку №1 до Договору №3578/ДОД-22 на загальну суму 2960364,80 грн (UA-2022-09-09-007738-a), на загальну суму 6538976,19 грн, колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду зазначає наступне.
За результатами проведення перевірки закупівель за номерами ID: UA-2022-02-012658-b, UA2022-09-09-007738-a за Договорами №3140/ДОД-22, №3578/ДОД-22 відповідачем Держаудитслужбою встановлено незаконні витрати КП виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» на загальну суму 6538976,19 грн.
До такого висновку відповідач дійшов на підставі проведених у Виконавця зустрічних звірок (довідки зустрічної звірки від 06 грудня 2024 року та від 09 грудня 2024 року), якими встановлено, що Виконавець до надання послуг з верифікації за Договорами частково залучив не штатних працівників, а працівників за цивільно-правовими договорами та виконавців за договором аутсорсингу персоналу, з якими проведено розрахунки на умовах таких договорів, а не оплату у вигляді виплати заробітної плати та єдиного соціального внеску, про що зазначено у пункті 6 Акта перевірки від 24 грудня 2024 року.
Як вбачається з Акта перевірки від 24 грудня 2024 року, за результатом зустрічної звірки Виконавця ТОВ «НДЦ КТФ» документально не підтвердило:
- витрати по Договору №3140/ДОД-22 на заробітну плату в сумі 2880028,18 грн, відрахування на загальнообов`язкове державне пенсійне та соціальне страхування в сумі 633606,21 грн, транспортні витрати на суму 64977,00 грн, зазначені в Кошторисі, який наведено в Додатку №1 до Договору, всього не підтверджено витрати за Договором на загальну суму 3578611,39 грн;
- витрати по Договору №3578/ДОД-22 на заробітну плату в сумі 2426875,06 грн, відрахування на загальнообов`язкове державне пенсійне та соціальне страхування в сумі 533489,74 грн, які зазначені в Додатку №1 до Договору, всього не підтверджено витрати за Договором на загальну суму 2960364,80 грн.
За змістом пункту 1 частини другої статті 2 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.
Відповідно до частини першої статті 174 ГК України (чинним на момент виникнення спірних правовідносин), господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.
Статтею 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Водночас, Закон №922-VIII визначає правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави, територіальних громад та об`єднаних територіальних громад.
Так, на виконання Закону №922-VIII, позивачем проведено процедури закупівель та укладено договори із переможцем торгів, зокрема:
- публічна закупівля UA-2022-09-09-007738-а за результатом якої укладено Договір №3578/ДОД-22;
- публічна закупівля UA-2022-02-02-012658-b за результатом якої укладено Договір №3140/ДОД-22.
Правові засади укладення договору про надання послуг врегульовано главою 63 ЦК України, зокрема, статтями 901-907 ЦК України, відповідно до яких істотними умовами договору про надання послуг визначено предмет договору, ціна та порядок розрахунків, строки виконання договору, відповідальність сторін та порядок розірвання договору.
Керуючись наведеними приписати ЦК України, у пунктах 1.1.-1.2. Договорів №3140/ДОД-22, №3578/ДОД-22 (різниця договорів лише в періодах/роках верифікації) сторони погодили предмет договору - послуги згідно з ДК 021:2015:90740000-6, зокрема, Послуги з відстеження, моніторингу забруднювачів і відновлення (Верифікація звітів оператора відповідно до Закону України «Про засади моніторингу, звітності та верифікації викидів парникових газів» для структурних підрозділів).
Метою вищезазначених Договорів, а отже і кінцевим результатом послуг за вказаними Договорами є верифікація звітів оператора (Замовника) КП «Київтеплоенерго», підготовка та видача верифікатором за результатами такої перевірки верифікаційних звітів відповідно до Закону України «Про засади моніторингу, звітності та верифікації викидів парникових газів», постанови Кабінету Міністрів України від 23 вересня 2025 року №959 «Про затвердження Порядку верифікації звіту оператора про викиди парникових газів» та інших нормативно-правових документів в сфері моніторингу, звітності та верифікації.
Договорами закріплено зустрічне зобов`язання Замовника (КП «Київтеплоенерго») - прийняти та оплатити якісно надані послуги відповідно до умов Договору.
Актом від 24 грудня 2024 року №31-21/5 Держаудитслужбою підтверджено факт повного виконання сторонами зобов`язань визначених предметом Договорів №3140/ДОД-22 та №3578/ДОД-22, зокрема:
1) За Договором №3140/ДОД-22 в ході проведення перевірки Замовником надано верифікаційні звіти по 49 об`єктам КП «Київтеплоенерго» (СП «Київські ТЕЦ» (ТЕД-5 і ТЕЦ-6), СП «Київські теплові мережі» по 47 об`єктам, розташованим у 8 адміністративних районах м. Києва, з яких: квартальні котельні (КК) - 7 од.; районні котельні (РК) - 36 од.; станції теплопостачання - 4 од.), в яких містяться висновки верифікатора за результатами верифікації звітів оператора за звітний 2021 рік. Дата складання верифікаційних звітів 09 листопада 2022 року.
Виконавець листом від 09 листопада 2022 року №01/55 направив Замовнику верифікаційні звіти по 49 об`єктам КП «Київтеплоенерго», в яких містяться висновки верифікатора за результатами верифікації звітів оператора за звітний 2021 рік. Верифікаційні звіти за 2021 рік по 49 об`єктам КП «Київтеплоенерго» прийняті Міністерством захисту довкілля та природних ресурсів України відповідно до наказів Міндовкілля від 07 лютого 2023 року №59 «Про прийняття звітів оператора», від 09 лютого 2023 року №78 «Про прийняття звітів оператора», від 10 лютого 2023 року №82 «Про прийняття звітів оператора», про що повідомлено Замовника листами від 09 лютого 2023 року №25/7-14/1906-23, від 13 лютого 2023 року №25/7-14/2104-23, від 14 лютого 2023 року №25/7-14/2198-23;
2) За Договором №3578/ДОД-22 в ході проведення перевірки Замовником надано верифікаційні звіти по 49 об`єктам КП «Київтеплоенерго» (СП «Київські ТЕЦ» (ТЕЦ-5 і ТЕЦ- 6), СП «Київські теплові мережі» по 47 об`єктам, розташованим у 8 адміністративних районах м. Києва, з яких: квартальні котельні (КК) - 7 од.; районні котельні (РК) - 36 од.; станції теплопостачання - 4 од.), в яких містяться висновки верифікатора за результатами верифікації звітів оператора за звітний 2023 рік. Дата складання висновків з верифікації - 05 березня 2024 року. Виконавець, листом від 07 березня 2024 року №803/03-24 направив Замовнику верифікаційні звіти по 49 об`єктам КП «Київтеплоенерго», в яких містяться висновки верифікатора за результатами верифікації звітів оператора за звітний 2023 рік, які оформлено відповідно до вимог пункту 2.1. Договору.
Верифікаційні звіти за 2023 рік по 49 об`єктам КП «Київтеплоенерго» прийняті Міністерством захисту довкілля та природних ресурсів України відповідно до наказів Міндовкілля від 03 квітня 2024 року №352 «Про прийняття звітів оператора», від 15 квітня 2024 року №387 «Про прийняття звітів оператора», про що повідомлено Замовника листами Міндовкілля від 05 квітня 2024 року №14/14-02.2/439-24, від 16 квітня 2024 року №14/14-02.2/575-24.
Актом від 24 грудня 2024 року №31-21/5 засвідчено факт того, що згідно з даними бухгалтерського обліку Замовника (Позивача), надані послуги з верифікації за договорами №3140/ДОД-22, №3578/ДОД-22 отримані відповідно до актів надання послуг та оплата за надані послуги з верифікації проведена в повному обсязі.
Вказаний висновок підтверджує факт повного виконання Виконавцем (ТОВ «НДЦ КТФ») Договорів у вигляді надання повного комплексу послуг з верифікації викидів, які обумовлені предметом Договорів та законність оплати наданої послуги позивачем.
Відповідно до частини першої статті 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Згідно пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу (далі – ПК) України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, інформації, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Пунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК України передбачено, що господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
Відповідно до підпункту 177.4.5 пункту 177.4 статті 177 ПК України, не включаються до складу витрат підприємця документально не підтверджені витрати.
Згідно з приписами пункту 44.2 статті 44 ПК України, платники податку, які відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 року №996-XIV (далі - Закон №996-XIV) застосовують міжнародні стандарти фінансової звітності, ведуть облік доходів і витрат та визначають об`єкт оподаткування з податку на прибуток за такими стандартами з урахуванням положень цього Кодексу. Такі платники податку при застосуванні положень цього Кодексу, в яких міститься посилання на положення (стандарти) бухгалтерського обліку, застосовують відповідні міжнародні стандарти фінансової звітності.
За приписами статті 12-1 Закону №996-XIV, для складання фінансової звітності застосовуються міжнародні стандарти, які оприлюднені державною мовою на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері бухгалтерського обліку та аудиту.
Пунктом 2.6 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року №88 (далі - Положення №88), передбачено, що первинні документи складаються на бланках типових і спеціалізованих форм, затверджених відповідним органом державної влади. Документування господарських операцій може здійснюватись із використанням виготовлених самостійно бланків, які повинні містити обов`язкові реквізити чи реквізити типових або спеціалізованих форм.
Статтею 9 Закону №996-XIV передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Зі змісту мотивувальної частини Акта перевірки від 24 грудня 2024 року (а.с.29-32) вбачається, що до перевірки були надані первинні бухгалтерські документи щодо Договорів №3140/ДОД-22 та №3578/ДОД-22, які відповідають критеріям первинного документу і містять відомості про господарську операцію.
При цьому, при зустрічній перевірці виконавця за Договорами ТОВ «НДЦ КТФ», Держаудитслужбою визнано необґрунтованими надані виконавцем первинні документи, а витрати Підприємства незаконними.
Судом першої інстанції правомірно зроблено висновки про необґрунтованість даних відповідача, оскільки Законом України «Про публічні закупівлі» та умовами Договорів №3140/ДОД-22 та №3578/ДОД-22 не передбачено права втручання Замовника (позивача) в право Виконавця (ТОВ «НДЦ КТФ») на розподіл доходів від власної господарської діяльності, оскільки загальними принципами господарювання в Україні є свобода підприємницької діяльності та заборона незаконного втручання органів державної влади у господарську діяльність.
Згідно статті 9 Закону №996-ХIV вимога органу державного фінансового контролю не є первинним документом на підставі якої має здійснюватися коригування у бухгалтерському обліку та фінансовій звітності.
При цьому, Акт перевірки від 24 грудня 2024 року не містить посилань на жодний нормативно-правовий акт або умови Договору, які наділяють Замовника (позивача) компетенцією з перевірки та контролю за використанням Виконавцем доходів від наданих останнім послуг, у тому числі витрат на оплату праці власних працівників.
Отже, у Замовника відсутня компетенція контролю за порядком витрачання коштів іншим суб`єктом господарювання (Виконавцем), як і відсутня компетенція з контролю за використанням доходів від господарської діяльності контрагентом по договору, у тому числі в частині оплати праці працівників контрагента.
В силу статті 19 ГК України (чинним на момент виникнення спірних правовідносин), забороняється втручання та перешкоджання господарській діяльності з боку контролюючих органів державної влади.
Частинами першою, другою, шостою, сьомою статті 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Частиною другою статті 321 ЦК України регламентовано, що особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
ЦК України містить конкретну норму, якою врегульовано питання обмежень прав особи на розпорядження коштами, які перебувають на його банківському рахунку.
Згідно з пунктом 1 статті 1074 ЦК України, обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом.
Встановлення обмежень для використання виконавцем доходів від господарської (підприємницької) діяльності у вигляді конкретного спрямування витрат при здійсненні господарської діяльності (у тому числі при наданні послуг) виключно за погодженням Замовника або Держаудитслужби, є прямим втручанням в господарську діяльність суб`єкта господарювання, а за відсутності в законодавстві і в Договорів права на таке втручання, воно є незаконним.
Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду вважає правильним висновок суду першої інстанції, що Держаудитслужба, приймаючи висновок про обмеження форми залучення трудових ресурсів виконавцем та фінансування власної господарської діяльності, діяла всупереч вимогам законодавства.
Крім того, у пункті 3 оспорюваної вимоги (а.с.2) відповідачем зазначено про необхідність відшкодування частини втрат фінансових ресурсів за недотримання умов Договору №3140/ДОД-22 (UA-2022-02-02-012658-b) на суму 3578611,39 грн.
При цьому, у пункті 1 зазначеної вимоги Держаудитслужбою визначено вказаний договір нікчемним, посилаючись на приписи абзацу другого частини першої статті 216 ЦК України, а також наголошено на необхідності вжиття заходів на повернення всієї сплаченої по Договору №3140/ДОД-22 суми.
За таких обставин, пункти 1, 3 оспорюваної вимоги (а.с.1-2) є взаємовиключними, оскільки «нікчемність» Договору №3140/ДОД-22 виключає висновок про порушення/недотримання умов такого «нікчемного» Договору. Однак, відповідачем Держаудитслужбою фактично пред`явлено вимоги на суму, що включає загальну ціну Договору та частину непідтверджених витрат за цим Договором, внаслідок чого згадана вимога істотно перевищує зобов`язання за Договором №3140/ДОД-22.
Тобто, внаслідок такої неузгодженості та взаємної суперечності пунктів 1 і 3 (а.с.1, 2) оспорюваної вимоги, в умовах фактичних витрат за Договором №3140/ДОД-22 на суму 5914118,00 грн, Держаудитслужба дійшла висновків про відшкодування фінансових ресурсів на суму 9492729,39 грн (5914118,00 грн ціни Договору + 3578611,39 грн непідтверджених витрат за цим же Договором) у фактичних відносинах на суму 5914118,00 грн.
Щодо відшкодування виявлених збитків, суд першої інстанції правильно зазначив, що про їх наявність може бути вказано у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги, оскільки такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.
Тобто, в органу державного фінансового контролю є право заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних об`єктів, яка обов`язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.
Законність та правильність обчислення розміру збитків може бути предметом перевірки у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю про їх стягнення, а не у справі за позовом підконтрольної установи про визнання вимоги протиправною.
Аналогічні висновки щодо застосування наведених норм права викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі №820/3534/16 і постановах Верховного Суду від 07 лютого 2020 року у справі №803/634/17 та від 14 лютого 2020 року у справі №825/3661/15-а.
Судом першої інстанції правильно встановлено, що в межах спірних правовідносин заступник Голови Держаудитслужби повідомив позивача про початок здійснення адміністративного провадження (лист від 25 грудня 2024 року №003100-14/16195-2024) в порядку статті 32 Закону України «Про адміністративну процедуру» від 17 лютого 2022 року №2073-IX (далі - Закон №2073-IХ) за результатами перевірки закупівель, проведених КП «Київтеплоенерго» та складання Акта перевірки закупівель від 24 грудня 2024 року (т.1, а.с.22-24).
Статтею 17 Закону №2073-IX передбачено право особи бути заслуханою адміністративним органом, надання пояснень та/або заперечень у визначеній законом формі до прийняття адміністративного акта, який може негативно вплинути на права, свободи чи законний інтерес особи.
Відповідно до підпункту «б» пункту 7 статті 28 Закону №2073-IX, учасники адміністративного провадження мають право подавати клопотання про залучення до участі в адміністративному провадженні іншого учасника та/або особи, яка сприяє розгляду справи.
Згідно статті 27 Закону №2073-IX, учасником адміністративного провадження є: 
1) особа, питання про право, свободу чи законний інтерес або обов`язок якої вирішується в адміністративному акті (адресат), у тому числі: а) особа, яка з метою забезпечення реалізації свого права, свободи чи законного інтересу або виконання нею визначеного законом обов`язку звертається до адміністративного органу із заявою про прийняття адміністративного акта (заявник); б) особа, стосовно якої адміністративний орган ініціював адміністративне провадження; в) особа, яка з метою захисту свого права, свободи чи законного інтересу звертається до адміністративного органу із скаргою (скаржник);
2) інша особа, на право, свободу чи законний інтерес якої негативно впливає або може вплинути адміністративний акт (заінтересована особа).
Судом першої інстанції встановлено, що під час участі у процедурних діях позивачем 14 лютого 2025 року подано до Держаудитслужби клопотання про залучення до участі у справі виконавця за перевіряємими Договорами ТОВ «НДЦ КТФ», як іншої особи, на права, свободи чи законний інтерес якої негативно впливає або може вплинути адміністративний акт, що підтверджується протоколом Держаудитслужби від 14 лютого 2025 року.
Частиною третьою статті 52 Закону №2073-IX визначено, що адміністративний орган повинен неупереджено дослідити всі обставини справи, у тому числі ті, що є сприятливими, а також ті, що є несприятливими для учасників адміністративного провадження.
Суд першої інстанції відмітив, що вищезазначене клопотання КП виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» не було задоволено. При цьому, відповідачем було отримано пояснення від Виконавця послуг ТОВ «НДЦ КТФ», зміст яких, всупереч вимог частини третьої статті 52 Закону №2073-IX не був проаналізований.
Представником КП виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» 27 березня 2026 року, через підсистему «Електронний суд», подано до Шостого апеляційного адміністративного суду клопотання про долучення до матеріалів адміністративної справи №320/31363/25 висновку експерта за результатами проведення судової економічної експертизи №3737/25-71 від 17 березня 2026 року (далі – Висновок експертизи), проведеної Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз Міністерства юстиції України. У згаданому Висновку експертизи зазначено: «Висновки Акта перевірки від 24.12.2024 №31-21/5, складеного Державною аудиторською службою України за результатами перевірки закупівель, проведених комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» за кодом ДК 021:2015:90740000-6: Послуги з відстеження, моніторингу забруднювачів і відновлення, інформація про які оприлюднена в електронній системі закупівель за номерами ID: UA-2022-02-02-012658-b, UA-2022-09-09-007738-а, UA-2023-09-13 014486-a, щодо незаконних витрат КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» у сумі 6538976,19 грн, в тому числі по договору №3140/ДОД-22 від 08.06.2022 на суму 3578611,39 грн та по договору №3578/ДОД-22 від 08.11.2022 на суму 2960364,80 грн, не підтверджуються … В Акті перевірки закупівель, здійснених комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» від 24.12.2024 №31-21/5, збитки на суму 6538976,19 грн за договорами №3140/ДОД-22 від 08.06.2022 та №3578/ДОД-22 від 08.11.2022 не встановлені.» (т.2 а.с.60-93).
Отже, висновок експертизи №3737/25-71 від 17 березня 2026 року також підтверджує правомірність задоволення судом першої інстанції позовних вимог КП виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» про протиправність винесення Державною аудиторською службою України оспорюваної вимоги, оформленої листом від 19 лютого 2025 року №003100-14/2254-2025 (т.1 а.с.130-133).
Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що приймаючи оспорювану вимогу, Держаудитслужбою не було враховано всіх обставин справи, у тому числі тих, що є сприятливими, а також тих, що є несприятливими для учасників адміністративного провадження.
Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши норми права, колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду дійшла висновку, що Київський окружний адміністративний суд 08 вересня 2025 року правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені Державною аудиторською службою України в апеляційній скарзі доводи висновки суду першої інстанції не спростовують. 
Судовою колегією враховується, що згідно пункту 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення – без змін.
Приписи статті 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Державної аудиторської служби України - залишити без задоволення.
Рішення Київського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2025 року у справі №320/31363/25 – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення, є остаточною та оскарженню не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
Головуючий суддя І.В. Штульман

Судді: М.І. Кобаль

Ю.К. Черпак
Повний текст постанови виготовлено 09 квітня 2026 року.