Справа № 740/732/26 
Провадження № 2/740/1143/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2026 року м. Ніжин   
Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:
головуючого - судді Карпуся І.М., 
із секретарем судового засідання Кубрак Н.М.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (далі - позивач, ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулося до суду з позовом, у якому просить стягнути із ОСОБА_1 на свою користь суму заборгованості за кредитним договором № 5242154 в розмірі 27600 грн. та понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3328 грн.
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 19.10.2024 між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 5242154, який підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису), згідно якого кредитодавець надав позичальнику кредит у сумі 10000 гривень. 
Кредитор свої обов`язки за договором виконав у повному обсязі та надав кредит шляхом безготівкового перерахування коштів, а відповідач порушив умови договору та у встановлені строки кошти не повернув. 
28.07.2025 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» був укладений Договір факторингу №28072025, згідно якого ТОВ «МІЛОАН» відступило на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» право вимоги за кредитними договорами, в тому числі за договором, укладеним з відповідачем ОСОБА_1 .
Згідно витягу з Реєстру боржників до договору відступлення сума боргу відповідача становить 27600 грн., з яких: 10000 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 12600 грн. - заборгованість по комісії за обслуговування кредиту, 5000 грн. – заборгованість за неустойкою 
Всупереч умовам кредитного договору, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до ОСОБА_1 останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості. З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування штрафних санкцій. Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № 5242154 у розмірі 27 600 грн.
Від відповідача ОСОБА_1 надійшов відзив, у якому позовні вимоги визнає частково – у розмірі тіла кредиту. Нараховані комісію за обслуговування кредиту та неустойку вважає надмірними, несправедливими та неспівмірними, порівняно з тілом кредиту, а тому просить їх зменшити. 
Ухвалою судді 24.02.2026 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного провадження, призначено судове засідання по справі.
Учасники справи в судове засідання не з`явились, представник позивача у позові просив про розгляд справи без їх участі.
Відповідач причини неявки не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не подав. 
Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилося у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини, і дійшов наступного висновку.
Встановлено, що на підставі заяви на отримання кредиту № 5242154 від 19.10.2024, між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 19.10.2024 було укладено договір про споживчий кредит № 5242154, згідно з яким відповідачу було надано кредит у сумі 10000 грн. загальним строком на 345 днів, а останній повинен був до 29.09.2025 повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом й виконати інші зобов`язання в повному обсязі на умовах та в строки, що визначені в договорі (а.с.5-12).
Відповідно до умов договору, проценти за користування кредитом протягом першого розрахункового періоду, визначеного Графіком платежів нараховуються за ставкою 0,0010% річних на фактичну заборгованість за кредитом, проценти за користування кредитом протягом решти строку кредитування – за ставкою 0,0010% від фактичного залишку кредиту, починаючи з другого розрахункового періоду, визначеного Графіком Кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти НОМЕР_1 .
Укладення ТОВ «МІЛОАН» кредитного договору з позичальником в електронній формі юридично є еквівалентним отриманню ТОВ «МІЛОАН» ідентичного за змістом кредитного договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки. Цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі. (п. 6.4, 6.5 Договору). 
Згідно із п. 7.1 Договору цей договір ( з додатками №1, 2 та Правилами) набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту переказу кредитних коштів на картковий рахунок позичальника і діє до повного фактичного виконання сторонами своїх зобов`язань.
Додатком № 1 до договору є графік платежів.
Договір підписано позичальником аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора «209929».
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Відповідно до ч.1, 3, 4, 7 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п.6 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Отже, кредитний договір між сторонами був укладений в електронній формі.
Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 12.01.2021 у справі №524/5556/19, до аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 23.03.2020 у справі №404/502/18 (провадження № 61-8449св19); від 09.09.2020 у справі №732/670/19 (провадження № 61-7203св20).
Докази на підтвердження недійсності вищезазначеного кредитного договору відсутні.
ТОВ «МІЛОАН» свої зобов`язання за договором № 5242154 виконало, перерахувавши грошові кошти в сумі 10000 грн. ОСОБА_1 , що підтверджується копією платіжного доручення № 141733329 від 19.10.2024. 
У поданому відзиві відповідач також підтверджує факт отримання кредитних коштів.
Згідно з ч. 1 ст. 1049 цього Кодексу, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно зі ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається.
Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно ст.ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
У ст.1077 ЦК України зазначено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.
28.07.2025 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №28072025, відповідно до умов якого ТОВ «МІЛОАН» передало (відступило) за плату, а ТОВ ФК «ЄАПБ» прийняло належні первісному кредиторові права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах боржників (а.с. 19-24).
Як вбачається з витягу з реєстру боржників № 2 до договору факторингу № 28072025 від 28.07.2025, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 5242154 в сумі 27600 грн., з яких: 10 000 грн. – сума основного боргу, 12600 грн. - сума заборгованості по комісії за обслуговування кредиту, 5000 грн. – сума заборгованості за неустойкою (а.с. 18).
Судом ураховується, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Суд вважає доведеним факт невиконання ОСОБА_1 умов кредитного договору щодо повернення тіла кредиту у визначені договорами строки, та набуття позивачем права вимоги до відповідача за даним кредитним договором.
Суд не вбачає підстав для зменшення розміру комісії за обслуговування кредиту, про що просить у відзиві відповідач, виходячи з наступного.
10.06.2017 набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку з чим ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже, Законом України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за надання (видачу) та обслуговування кредиту.
Згідно договору про споживчий кредит №5242154 від 19.10.2024 комісія за обслуговування кредиту - встановлена п. 1.5.2 договору винагорода за обслуговування кредиту (заборгованості за кредитом) кредитодавцем протягом усього строку кредитування (білінг,сервісні повідомлення, актуалізація інформації в особистому кабінеті позичальника тощо) нараховується кредитодавцем та сплачується позичальником за кожний визначений графіком платежів розрахунковий період (крім останнього).
За змістом п. 1.5.2. договору сторони погодили комісію за обслуговування кредиту за весь строк кредитування в розмірі 30800 грн., що нараховується за ставкою 14,00% від суми кредиту в перший день кожного наступного розрахункового періоду за попередній розрахунковий період, згідно графіку платежів.
Таким чином, узгоджена сторонами у договорі комісія є складовою загальної вартості кредиту, враховується при обчисленні загальної вартості кредиту для позичальника та підлягає стягненню у повному обсязі з відповідача. 
Відтак позовні вимоги про стягнення суми заборгованості за тілом кредиту в розмірі 10000 грн. та 12600 грн. заборгованості по комісії підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про стягнення заборгованості за неустойкою.
Згідно з частиною 1 статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.
Частиною 1 статті 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Відповідно до частини 1 статті 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.
Відповідно до положень пункту 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Оскільки штрафні санкції нараховані відповідачу у період дії в Україні воєнного стану, вони підлягають списанню кредитодавцем, а тому позовна вимога щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача 5000 грн. заборгованості за неустойкою задоволенню не підлягає.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог ТОВ «ФК «ЄАПБ» - у розмірі 22 600 грн., з яких: 10 000 грн. – заборгованість за тілом кредиту, 12 600 грн. – заборгованість за відсотками.
Виходячи з того, що вимоги позивача задоволено судом на 81,88 % (22 600 : 27 600 х 100), з урахуванням приписів пункту 3 частини другої статті 141 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати з оплати судового збору підлягають відшкодуванню пропорційно розміру задоволених вимог – у сумі 2724 грн. 97 коп. (3328 х 81,88 %).
Відповідно до ст. 141 ЦПК України витрати по сплаті судового збору в розмірі 2724,97 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.12, 89, 141, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :
Позов задовольнити частково. 
Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 , на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ», юридична адреса: м. Бровари, вул. Лісова, буд. 2, ЄДРПОУ 35625014, заборгованість за кредитним договором№ 5242154 у розмірі 22 600 грн. та понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання позову у розмірі 2724 грн. 97 коп., а всього стягнути з нього 25234 (двадцять п`ять тисяч двісті тридцять чотири) грн. 97 коп. 
В іншій частині позовних вимог відмовити. 
На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 

Суддя І.М. Карпусь