ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2026 р.	Справа № 520/34742/23	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Русанової В.Б.,
Суддів: Бегунца А.О. , П`янової Я.В. ,
за участю секретаря судового засідання Тютюник О.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Завод "Електроважмаш" на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 23.02.2026, (головуючий суддя І інстанції: Бадюков Ю.В., повний текст складено 24.02.26 року) по справі № 520/34742/23
за позовом Акціонерного товариства "Завод "Електроважмаш" 
до  Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків 
про скасування податкових повідомлень-рішень,
ВСТАНОВИВ:
Акціонерне товариство "Завод "Електроважмаш" (далі - позивач) звернулось до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнень, просило:
- скасувати податкові повідомлення-рішення від 06.11.2023 №47435000702 та № 47335000702.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 12.12.2023 відкрито провадження у справі.
16.01.2026 Північне міжрегіональне управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків (далі - відповідач) подало суду клопотання про закриття провадження на підставі п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 23.02.2026 клопотання задоволено, провадження у справі закрито.
Позивач, не погодившись з ухвалою суду, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до неправильного висновку, просив її скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що предмет спору та підстави у справі № 520/25719/21 не є тотожними тим, що розглядаються в межах цієї справи.
Так, у справі № 520/25719/21 предметом розгляду були податкові повідомлення-рішення № 00222000702 та № 00220000702 від 16.11.2021, тоді як спірними в межах цієї справи є податкові повідомлення-рішення від 06.11.2023 № 47435000702 та № 47335000702, які оскаржуються позивачем з інших підстав.
Зауважує, що за наслідками судового розгляду справи № 520/25719/21 виникли нові обставини, що свідчать про протиправність прийнятих відповідачем податкових повідомлень-рішень від 06.11.2023, прийнятих за наслідками відкликаних ППР від 16.11.2021, які не могли бути підставами позову у справі № 520/25719/21.
Звертає увагу, що в разі відмінностей між обставинами звернення до суду: в сторонах справи, предметі, підставах, матеріально-правових вимогах позови не є тотожними.
Відповідач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому наполягаючи на законності та обґрунтованості ухвали суду першої інстанції, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.
Учасники справи про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином.
Відповідно до ч. 4 ст. 229, ч. 1 ст. 308 КАС України справа розглядається в межах доводів та вимог апеляційної скарги, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши ухвалу суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що спірні податкові повідомлення-рішення від 06.11.2023, що є предметом спору у цій справі, прийняті за результатом часткового скасування в судовому порядку попередніх податкових повідомлень-рішень від 16.11.2023, які набули статусу узгоджених з дня набрання законної сили постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 26.10.2023 по справі № 520/25719/21, а тому наявні підстави для закриття провадження у справі на підставі п.4 ч.1 ст.238 КАС України.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з такого.
Згідно ч.1 статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.
Зазначена підстава для закриття провадження у справі спрямована на усунення випадків повторного вирішення судом спорів, які вже розглянуті і остаточно вирішені по суті. Перешкодою для звернення до суду є наявність у тотожному спорі рішення або постанови суду, що набрали законної сили, або ухвали про закриття провадження у справі.
Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду в тотожній справі, що набрало законної сили, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення. Після набрання рішенням законної сили сторони й інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ті ж позовні вимоги й з тих же підстав.
Позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави і предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників справи, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.
Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.04.2018 у справі №9901/431/18.
Підстава позову - це фактичні та юридичні обставини публічно-правового спору, які обґрунтовують можливість подання такого позову, це факти, які відповідно до норм матеріального права вказують на наявність (відсутність) між позивачем та відповідачем спірних правовідносин, а предмет позову - це матеріально-правові вимоги позивача до відповідача, стосовно яких він просить ухвалити судове рішення.
Не є зміною підстав позову викладення одних і тих же обставин, але в іншій стилістичній формі або із зазначенням обставин, які були відомі заявникові під час подання ним первісної заяви, але були названі ним інакше.
Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 28.07.2023 у справі № 420/14964/22.
Крім цього, не вважається зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права або наведення іншого праворозуміння таких норм.
Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 13.03.2018 у справі №916/1764/17, від 06.10.2021 у справі № 520/16416/2020.
З матеріалів справи вбачається, що Північним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків проведено документальну позапланову виїзну перевірку АТ «Завод «Електроважмаш» з питань здійснення контролю за своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування і сплати податків та зборів, дотримання валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2020 по 30.06.2021, за результатами якої складено акт від 26.10.2021 № 389/35-00-07-02/00213121.
На підставі акту перевірки, податковим органом прийнято податкові повідомлення-рішення від 16.11.2021:
- № 00221000702 (В4), яким зменшено розмір від`ємного значення з податку на додану вартість в розмірі 255 630,00 грн.,
- № 00222000702 (В1), яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в розмірі 77 940,00 грн. та застосовано штрафну санкцію в сумі 38 970,0 грн.,
- № 00220000702 (П), яким зменшено від`ємне значення об`єкта оподаткування податком на прибуток в розмірі 4 541 428,00 грн.
За наслідками судового оскарження податкових повідомлень-рішень, постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 26.10.2023 скасовано податкові повідомлення - рішення Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків № 00222000702 від 16.11.2021 в частині завищення суми бюджетного відшкодування в розмірі 1509, 00 грн. та нарахування штрафних санкцій у сумі 754,50,00 грн. та № 00220000702 від 16.11.2021 в частині зменшення від`ємного значення податку на прибуток на 7545,00 грн. Скасовано податкове повідомлення – рішення Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків № 00222000702 від 16.11.2021 в частині нарахування штрафних санкцій у сумі 38 970,00 грн.
В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.05.2023 по справі № 520/5026/22 про відмову в позову залишено без змін.
Відповідно до підпункту 60.1.5 пункту 60.1 статті 60 ПК України податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо рішенням суду, що набрало законної сили, зменшується сума грошового зобов`язання, визначена у податковому повідомленні-рішенні контролюючого органу, або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі.
Згідно з пунктом 60.4 статті 60 ПК України у випадках, визначених підпунктами 60.1.3 і 60.1.5 пункту 60.1 цієї статті, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними з дня надходження до платника податків податкового повідомлення-рішення або податкової вимоги, які містять зменшену суму грошового зобов`язання або податкового боргу.
06.11.2023, на виконання судового рішення, податковим органом відкликані податкові повідомлення – рішення № 00222000702 та 00220000702 (П від 16.11.2021 та прийняті нові: 
-№ 47435000702, яким зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 4 533 883,00 грн;
- № 47335000702, яким зменшено суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість у розмірі 76 431,00 грн.
Таким чином, податкові повідомлення-рішення від 06.11.2023 прийняті на суму податкових зобов`язань, щодо яких Товариству було відмовлено в задоволенні позову (справа № 520/25719/21).
Постановою Верховного Суду від 21.11.2024 у справі № 520/25719/21 постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 26 жовтня 2023 року скасовано в частині відмови в задоволенні позовної вимоги про скасування податкового повідомлення-рішення від 16 листопада 2021 року № 00221000702, а справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. 
В іншій частині постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 26 жовтня 2023 року залишено без змін.
За наслідками нового судового розгляду справи, постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 11.02.2025 рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.05.2023 року у справі 520/25719/24 скасовано в частині відмови у задоволенні позовної вимоги про скасування податкового повідомлення-рішення від 16.11.2021 №00221000702.
Прийнято в цій частині нову постанову, якою позов задоволено, скасовано податкове повідомлення-рішення від 16.11.2021 №00221000702.
Постановою Верховного Суду від 02.07.2025 у справі №520/25719/21 касаційну скаргу Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків залишено без задоволення, постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 11.02.2025 залишено без змін.
Тобто, за наслідками нового судового розгляду, скасовано ППР, яким зменшено розмір від`ємного значення з податку на додану вартість.
Натомість, предметом оскарження в цій справі є ППР, якими зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком та суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість, що прийняті на виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 26.10.2023 по справі № 520/25719/21.
За змістом п. 56.18 ст. 56 ПК України при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.
Верховний Суд в постановах від 07 грудня 2020 року у справі № 826/15527/17, від 12 серпня 2021 року у справі № 804/3114/16, від 27 вересня 2022 року у справі № 380/7694/20 виснував, що податкове повідомлення-рішення, направлене платнику податків за результатами узгодження сум грошових зобов`язань в судовому порядку, не може бути оскаржене до суду щодо суми грошових зобов`язань, яка є узгодженою з дня набрання судовим рішенням законної сили.
При цьому, Верховний Суд зауважив, що норми Податкового кодексу України хоча і передбачають направлення нового податкового повідомлення-рішення у випадку зменшення в судовому порядку суми грошового зобов`язання, однак, воно має інше юридичне значення та наслідки. Зокрема, на таке рішення не розповсюджується процедура узгодження грошового зобов`язання та/або виникнення права на його повторне оскарження.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 21.09.2023 у справі №420/7190/22, від 19.10.2023 у справі №640/7077/20, від 08.02.2024 у справі №200/3119/21-а, від 18.12.2024 у справі №808/2990/15, які є обов`язковими для врахування в силу приписів ч.5 ст.242 КАС України.
Верховний Суд у постанові від 09.09.2024 по справі №160/10433/22 зазначив, що наведений підхід до визначення правового статусу податкового повідомлення-рішення, прийнятого в порядку, визначеному підпунктом 60.1.5 пункту 60.1 і пункту 60.4 статті 60 ПК України, не суперечать закріпленому у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод праву на справедливий судових розгляд, одним із елементів якого є принцип правової визначеності прав і обов`язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження судового рішення, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника судового розгляду. Вказаний принцип як один із основоположних аспектів верховенства права передбачає дотримання res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення.
Враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про наявність підстав для закриття провадження у цій справі відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України, оскільки постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 26.10.2023 по справі № 520/25719/21, вирішено спір між тими самими сторонами щодо податкових обов`язків Товариства, визначених податковими повідомленнями-рішеннями від 16.11.2021 № 00222000702 та № 00220000702 (прийнятих на підставі акту перевірки від 26.10.2021) в частині, не скасованій судовим рішенням.
Тоді, як прийняття податкових повідомлень-рішень, які є предметом оскарження в даній справі на виконання судового рішення у справі № 520/25719/21, яке набрало законної сили, фактично є врегульованою податковим законодавством процедурою його прийняття на зменшену суму грошового зобов`язання. 
Посилання скаржника на те, що підстави позову у даній справі є відмінними, від підстав позову у справі № 520/25719/21, оскільки побудовані на обставинах, встановлених судовим рішенням, яке набрало законної сили в межах справи № 520/25719/21 колегія суддів відхиляє, оскільки такі обставини могли бути підставою для перегляду справи № 520/25719/21 за заявою позивача за нововиявленими обставинами з наведених скаржником підстав. 
Водночас, позивач звернувся до суду повторно зі спором між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, що був вирішений судом у справі № 520/25719/21, судове рішення апеляційної інстанції у якій набрало сили 26.10.2023, а зобов`язання стало узгодженим за результатом судового оскарження.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що станом на час розгляду цієї справи було таке, що набрало законної сили, судове рішення у справі між тими ж самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, у зв`язку з чим існували підстави для закриття провадження у справі відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України.
Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування ухвали суду першої інстанції не вбачається.
Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Завод "Електроважмаш" залишити без задоволення.
Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 23.02.2026 по справі № 520/34742/23 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		В.Б. Русанова	
Судді	   	А.О. Бегунц   Я.В. П`янова   	
Повний текст постанови складено 13.04.2026 року