Справа № 560/16036/25
	
РІШЕННЯ
іменем України

23 квітня 2026 року	м. Хмельницький	

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Михайлова О.О. розглянувши адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ласлава+» до Відділу державного нагляду (контролю) у Хмельницькій області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ласлава+» звернулося в Хмельницький окружний адміністративний суд з позовною заявою до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Хмельницькій області, в якій просить визнати протиправною та скасувати постанову №089686 від 20.08.2025 про застосування адміністративно-господарського штрафу в сумі 17000 грн.
Позовні вимоги мотивовані тим, що вказана постанова є протиправною, оскільки відповідачем у постанові зазначено автомобільного перевізника ТОВ «Ласлава+», тоді як в ТТН №56797 від 25.07.2025 в графі автомобільний перевізник вказано ТМ «Ласлава», яку використовує Приватне підприємство «Дунаєвецький хлібозавод». Тому в спірних правовідносинах позивач не є автомобільним перевізником і не може нести відповідальність, передбачену абзацом 3 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт".
Ухвалою суду від 22.09.2025 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Ласлава+», залишено без руху. Надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - 5 днів з дня вручення йому ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Ухвалою суду від 29.09.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Відповідач 20.10.2025 подав відзив на позовну заяву, згідно якого у задоволенні позову просив відмовити. Зазначив, що доводи позовної заяви не підтверджують порушення в діях контролюючого органу під час проведення рейдової перевірки, а оскаржуваний акт індивідуальної дії є таким, що прийнято у відповідності до вимог чинного законодавства.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.
25.07.2025 року на а/д Н-05 280км старшим державним інспектором Відділу державного нагляду (контролю) під час проведення рейдової перевірки було зупинено транспортний засіб MERSEDES-BENZ, д.н.з. НОМЕР_1 , належний ОСОБА_1 (згідно свідоцтва). За кермом знаходився водій ОСОБА_2 .
Під час перевірки виявлено порушення ст. 48 ЗУ «Про автомобільний транспорт», а саме під час перевезень вантажів ТЗ не обладнаний діючим та повіреним тахографом, відсутня індивідуальна контрольна книжка водія або копія графіку змінності водіїв, чим порушено ст. 48 ЗУ "Про автомобільний транспорт".
Зазначене зафіксовано Актом проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №068054 від 25.07.2025.
Водій від підпису та пояснень відмовився.
Про розгляд справи про порушення позивача було проінформовано листом-повідомленням № 69031/42/24-25 від 05.08.2025.
В результаті розгляду справи про порушення, в.о. начальника Відділу державного нагляду (контролю) у Хмельницькій області було винесено постанову №089686 від 20.08.2025 про застосування адміністративно - господарського штрафу у сумі 17000 грн., за порушення вимог ст.48 ЗУ "Про автомобільний транспорт", відповідальність за яке передбачена абз.3 ч.1 ст.60 ЗУ "Про автомобільний транспорт".
Також позивачем разом із позовною заявою надано договір позички автомобіля від 01.07.2025, який укладений між ОСОБА_3 (Позичкодавець) та ПП «Дунаєвецький хлібзавод» (Користувач).
Відповідно до п. 1.1 вказаного договору Позичкодавець передає, а Користувач приймає в тимчасове безоплатне користування строком на 12 місяців транспортний засіб марки MERSEDES-BENZ 308, 2003 р. випуску, номерний знак НОМЕР_1 .
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України «Про автомобільний транспорт» №2344-III (далі -Закон №2344-III).
Згідно із статтею 18 Закону №2344-III з метою організації безпечної праці та ефективного контролю за роботою водіїв транспортних засобів автомобільні перевізники зобов`язані організовувати роботу водіїв транспортних засобів, режими їх праці та відпочинку відповідно до вимог законодавства України.
Контроль за роботою водіїв транспортних засобів має забезпечувати належне виконання покладених на них обов`язків і включає організацію перевірок режимів їх праці та відпочинку, а також виконання водіями транспортних засобів вимог цього Закону та законодавства про працю.
Положення щодо режимів праці та відпочинку водіїв транспортних засобів визначається законодавством.
При цьому, положеннями статті 34 Закону №2344-III визначено, що автомобільний перевізник повинен виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів.
Згідно з пунктом 15 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567 (далі - Порядок №1567), під час проведення рейдової перевірки, зокрема, перевіряється: наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання водієм режиму праці та відпочинку; виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.
Згідно пункту 21 Порядку №1567 у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.
Як встановлено судом, актом проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №068054 від 25.07.2025 зафіксовано порушення - під час перевезень вантажів ТЗ не обладнаний діючим та повіреним тахографом, перевізник не забезпечив водія індивідуально контрольною книжкою водія, чим порушено ст. 48 ЗУ "Про автомобільний транспорт".
Так, відповідно до п. 1.2. Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства транспорту і зв`язку України від 07.06.2010 №340 (далі - Положення), це Положення встановлює особливості регулювання робочого часу та часу відпочинку водіїв колісних транспортних засобів (далі - водії) та порядок його обліку.
Відповідно до п. 6.1 Положення автобуси, що використовуються для нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, для регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 50 км, вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами.
Водії зберігають записи щодо режиму праці та відпочинку протягом робочої зміни та 28 днів з дня її закінчення.
Отже, вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн (що відповідає спірному випадку) повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами, а за вимогою до контролю надаються реєстраційні листки (тахокарти) за поточний день та попередні 28 календарних дні.
Відповідно до ст. 60 Закону від 05.04.2001 № 2344-III за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, зокрема за перевезення вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону - у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Отже, у цьому випадку наявний склад порушення, за вчинення якого позивача притягнуто до відповідальності.
При цьому, слід зазначити, що Законом №2344-ІІІ передбачена відповідальність у вигляді адміністративно-господарського штрафу саме до автомобільних перевізників за порушення законодавства про автомобільний транспорт.
В розумінні вимог ст.1 Закону № 2344-III автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.
У позові позивач вказує на протиправність оскаржуваної постанови з огляду на те, що її складено відповідачем відносно неналежної особи.
За змістом п. 11 Правил оформлення документів на перевезення, основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна, яка містить всі обов`язкові реквізити, визначені Законом України «Про автомобільний транспорт», форму якої наведено в додатку 7 до цих Правил. 
Відповідно до ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» при оформленні товарно-транспортної накладної вантажовідправник зазначає такі обов`язкові реквізити: 
дата і місце складання; 
вантажовідправник (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків чи серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті); 
автомобільний перевізник (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті), прізвище, ім`я, по батькові водія та номер його посвідчення; 
вантажоодержувач (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків чи серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті); 
транспортний засіб (марка, модель, тип, реєстраційний номер автомобіля, причепа/напівпричепа), його параметри із зазначенням довжини, ширини, висоти, загальної ваги, у тому числі з вантажем, та маси брутто; 
пункти завантаження і розвантаження.
За наявною в матеріалах справи ТТН №56797 від 25.07.2025 року, вантажовідправником та автомобільним перевізником є ТМ Ласлава що не може відповідати змісту вимог до оформленню даного документу, оскільки, як визначено в Закону України «Про автомобільний транспорт», автомобільним перевізником може бути фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами. 
Різниця між торговою маркою та підприємством полягає в тому, що підприємство - це сама юридична чи фізична особа, яка веде господарську діяльність, а торгова марка - це унікальний знак (назва, логотип, слоган тощо), що належить цьому підприємству та відрізняє його товари чи послуги від інших. Підприємство може мати кілька торгових марок, а торгова марка є лише одним з його активів, так само, як і транспортні засоби , якими здійснюється господарська діяльність. 
Таким чином, ТОВ «Ласлава+», є відповідальним суб`єктом господарювання при здійсненні внутрішніх перевезень.
Також суд відхиляє посилання позивача, про те що останній не був належним чином повідомлений відповідачем про розгляд справи, оскільки листом наявним в матеріалах справи 69031/42/24-25 від 05.08.2025 підтверджується інформація про виклик на розгляд справи на 20.08.2025.
Про винесену постанову листом від 21.08.2025 за №74186/42/24-25 було також повідомлено позивача. Відповідач дотримався встановлених процедур із завчасного повідомлення про розгляд справи, а також здійснив всі необхідні дії.
Таким чином, оскаржувана постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу прийнята відповідачем обґрунтовано, на підставі, у межах повноважень, у спосіб, що передбачені законодавством України. Тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.
Оскільки позовні вимоги не підлягають задоволенню, підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

у задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю "Ласлава+" відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:	Товариство з обмеженою відповідальністю «Ласлава+» (вул. Хлібопекарська, 28,м. Дунаївці,Кам`янець-Подільський р-н, Хмельницька обл.,32400 , ідентифікаційний номер - 45175324) 	
Відповідач:	Відділ державного нагляду (контролю) у Хмельницькій області Державної служби України з безпеки на транспорті (вул. Соборна, 75,м. Хмельницький,Хмельницька обл., Хмельницький р-н,29013 , код ЄДРПОУ - 39816845) 	

Головуючий суддя 		О.О. Михайлов