____________________________________________________________________________________________________________________________

Справа № 947/44827/25
Провадження № 2/947/1021/26

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.04.2026 року м. Одеса
Київський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді Скриль Ю.А., 
за участю секретаря судового засідання Остапчук О.Є., 
за участю:
позивача – ОСОБА_1 ,
представника позивача – адвоката Зайцева М.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я,

ВСТАНОВИВ:

Короткий виклад позовних вимог 
Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 та просить стягнути з відповідача моральну шкоду, завдану ушкодженням здоров`я, у розмірі 100 000,00 грн.
В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що 14 лютого 2020 року близько 9 години відповідач перебував на території парку «Перемога», який розташований між вулицями Добровольців, Академічної та АДРЕСА_1 , де почав ображати позивача нецензурною лайкою. На його зауваження відповідач не реагував. Після чергового зауваження позивача ОСОБА_2 , знявши поводки із своїх собак, яких він у цей момент вигулював, та намотавши на свою руку, наніс позивачу п`ять ударів цими поводками по обличчю та тулубу, спричинивши позивачу фізичний біль. Після цього відповідач нацькував на нього своїх трьох собак, які у подальшому покусали позивача. Під час укусів собак позивач впав на землю, а відповідач, підійшовши до нього, наніс ще два удари ногою по тулубу і один удар рукою по голові. Внаслідок вказаних ударів та покусів собак ОСОБА_1 завдані наступні тілесні ушкодження: забій правої нирки,садна правого крила носа, лівої вушної скорки, правого плеча, області правого підребер`я, області правої зухвилої кістки, синці та садна лівого стегна.
За даним фактом було проведено досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України і обвинувальний акт був направлений до суду по обвинуваченню Гусейнлі.
Відповідач ухилявся від судового розгляду, всіляко його затягував, внаслідок чого спливли строки давності притягнення його до кримінальної відповідальності, та ухвалою Приморського районного суду м,Одеси від 6 листопада 2025 року у справі № 522/17190/20 кримінальне провадження відносно відповідача було закрито, а сам він був звільнений від кримінальної відповідальності.
Внаслідок протиправних дій відповідача, пов`язаних із ушкодженням мого здоров`я, мені завдана моральна шкода, яка виразилась у фізичному болю та душевних стражданнях, завданих ушкодженням здоров`я. В результаті протиправних дій відповідача у ОСОБА_1 різко погіршився стан здоров`я, від перенесених стресів він захворів на цукровийй діабет і потребує постійного лікування.
Відзив на позовну заяву
Відзив від відповідача до суду не надійшов.
Процесуальні дії та рух справи
Позивач звернувся 04.12.2025 до Київського районного суду м. Одеси з вказаним позовом.
За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справа передана судді Скриль Ю.А.
Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 08.12.2025 позовну заяву залишено без руху для усунення недоліків - обґрунтувати та конкретизувати позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди у визначеному розмірі.
10.12.2025 представник позивача адвокат Зайцев на виконання вимог ухвали про залишення без руху надав заяву.
Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси від 12.12.2025 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання призначене на 29.01.2026.
Вказане засідання відкладене через відсутність інформації про належне повідомлення відповідача про розгляд справи. Також позивач повідомив про іншу адресу, за якою може мешкати відповідач. Суд з метою вжиття вичерпних заходів з метою належного повідомлення відповідача про розгляд справи відклав судове засідання та постановив направити копії ухвали про відкриття провадження у справі та судову повістку за всіма відомими адресами можливого місця перебування відповідача.
У судовому засіданні 02.03.2026, проведеного за участю позивача та його представника, останнім заявлене клопотання про надання можливості позивачу долучити частину медичної документації, яка через похилий вік позивача, не була долучена до матеріалів позовної заяви. Суд задовольнив вказане клопотання та відклав розгляд справи на 26.03.2026.
У період з 23.03.2026 по 27.03.2026 головуюча у справі перебувала у відпустці.
Судове засідання перенесе на 13.04.2026.
Відповідач в судові засідання не з`явився, про дату, час та місце їх проведення повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомив.
Згідно з Довідками АТ «Укрпошта» про причини повернення поштових відправлень, останні повернулись на адресу суду з відмітками «адресат відсутній», що є належним повідомленням відповідача про розгляд справи.
Згідно з п.п. 6, 7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України, учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.
Відповідно до ч.1 ст.44 ЦПК України, учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Крім того, ухвала суду про відкриття провадження у даній справі розміщена в Єдиному державному реєстрі судових рішень та на електронному сайті Київського районного суду м. Одеси, тобто ухвала суду є доступною для ознайомлення та загальновідомою.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом №475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.
Верховний Суд у постанові від 01.10.2020 у справі №361/8331/18 зазначив про те, що якщо учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.
Станом на 13.04.2026 від відповідачів письмового відзиву на позов до суду не надходило, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Суд на місці постановив розглядати справу за відсутності належним чином повідомленого відповідача про розгляд справи.
У судовому засіданні 13.04.2026 долучені копії медичних документів з медичної картки позивача, оглянутий її оригінал, встановлені обставини справи, допитаний свідок ОСОБА_3 , досліджені письмові докази, суд перейшов на стадію ухвалення судового рішення та відклав його ухвалення та проголошення до 23.04.2026.
Встановлені судом фактичні обставини справи
14 лютого 2020 року близько 9 години відповідач перебував на території парку «Перемога», який розташований між вулицями Добровольців, Академічної та АДРЕСА_1 , де почав ображати позивача нецензурною лайкою. На його зауваження відповідач не реагував. Після чергового зауваження позивача ОСОБА_2 , знявши поводки із своїх собак, яких він у цей момент вигулював, та намотавши на свою руку, наніс позивачу п`ять ударів цими поводками по обличчю та тулубу.
В подальшому відповідач нацькував трьох своїх собак, шляхом надання їм команди про напад, на позивача, у зв`язку з чим вони напали на нього та почали кусати за різні частини тіла, від чого останній впав на землю. Після чого ОСОБА_2 підійшов до ОСОБА_1 та наніс два удари ногами по тулубу та один удар кулаком в область голови.
За фактом вказаних обставин до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12020161500000493 від 06.03.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.125 КК України, ОСОБА_1 є потерпілим у кримінальному провадженні.
Як вбачається з матеріалів справи протиправні дії ОСОБА_2 спричинили Левицькому тілесні ушкодження, а саме: забій правої нирки, садна правого крила носа, лівої вушної скойки, правого плеча, області правого підребер`я, області крила правої здухвинної кістки, синці та садна лівого стегна. 
Вказані протиправні дії, також заподіяли позивачу моральні та фізичні страждання.
У жовтні 2020 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, зареєстрованому в ЄРДР за № 12020161500000493 від 06.03.2020 за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.
06.11.2025 ухвалою Приморського районного суду м. Одеси у кримінальній справі №522/17190/20 провадження по кримінальній справі по обвинуваченню ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, закрито у зв`язку із закінченням строків давності.
Цивільний позов у вказаному кримінальному провадженні не заявлявся.
ОСОБА_1 як потерпілому у справі роз`яснено, що він має право звернутися до суду з цивільним позовом у порядку цивільного судочинства.
Також згідно з Висновком експерта № 2042 від 25.07.2020, складеного за результатом проведення в рамках кримінальної справи судово-медичної експертизи стосовно ОСОБА_1 , судом встановлено, що під час проведення експертизи експертом досліджувалась медична картка стаціонарного хворого позивача № 1836/228 КУ «МКЛ № 10», відповідно до якої ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні у період з 16.02.2020 по 02.03.2020, лікарями (урологом, завідувачем відділення, ендокринологом) встановлений стан здоров`я позивача як середньої тяжкості, у якого були скарги на помірну хворобливість у підвздошній області справа, наявність крові у сечі, на запаморочення голови, шум у вухах, шат кість при ході. Ендокринологом встановлений цукровий діабет 2 типу середньої тяжкості у стадії декомпенсації. Також позивач був виписаний з діагнозом ушиб правої нирки, макрогеатургія, гематоми шкіри, закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, цукровий діабет 2 типу.
Експертом кваліфіковані отримані позивачем тілесні ушкодження як легкі, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Дослідженням медичних оглядів, проведених лікарями у 2021 році, встановлено, що у позивача наявне пухлина лівої легені – туберкулома під питанням (діагноз терапеват-хірурга від 26.11.2021). Згідно із висновком пульмонолога від 02.12.2021 останній підтвердив наявність у позивача утворення лівої легені – туберкуломи. 
Під час надання позивачем пояснень, останній пояснив суду, що до цих подій не страждав на цукровий діабет, натомість як після вчинення протиправних дій відповідачем, він має постійно стежити за ним та приймати відповідні препарати, при цьому позивач повідомив, що таблетки від цукрового діабету йому не допомагали, та він вимушений був перейти на лікування цукрового діабету за допомогою інсуліну.
Також позивач повідомив суду про поведінку відповідача під час розгляду обвинувального акта, зокрема про зухвалість та насміхання з боку ОСОБА_2 на його адресу. Також стверджує, що відповідач неодноразово змінював адвокатів та своїми діями затягував розгляд кримінальної справи, що призвело до спливу строків притягнення до кримінальної відповідальності. Позов в рамках кримінального провадження ним як потерпілим не заявлявся.
Всі ці обставини за твердженнями позивача призвели до значеного погіршення його здоров`я, у тому числі і необхідність приймати інсулін, оскільки пігулки не допомагали через стрес, який позивач відчував під час розгляду кримінальної справи.
До подій, пов`язаних з на цькування на нього собак та завдання йому тілесних ушкоджень відповідачем, він ходив до спортзалу, вів активний спосіб життя. Однак, після цих подій, сил ні на що не вистачає.
Під час допиту онука позивача – ОСОБА_3 , встановлено, що у той день, коли трапились події з на цькуванням собак, він перебував у гостях позивача та снідав, події,що сталися, частково бачив з вікна, вийшов та назустріч до нього йшов його дідусь увесь в крові та розірваним одягом.
Допоміг позивачу дійти до дому, після чого звернулись до поліції із заявою про вчинення злочину.
До цих подій дідусь був життєрадісним, активним, до лікарів практично не звертався, ходив до спортзалу. Однак внаслідок на цькування на нього собак та побиття, кожен рік лежить у лікарні, за настроєм та станом здоров`я менш активний, навіть пасивний, спостерігав у дідуся апатичний настрій та безсилля.
Оцінка аргументів та Мотиви суду
Закриття кримінального провадження у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КПК України не відноситься до числа реабілітуючих обставин, які передбачені п.п. 1-3 ч. 1 ст. 284 КПК України (встановлена відсутність події кримінального правопорушення; встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення; не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді та вичерпані можливості їх отримати), проте обвинувачений ОСОБА_2 надав згоду на закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності.
Разом з тим, закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності (п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК) є нереабілітуючою підставою, а тому така особа не звільняється від обов`язку відшкодувати заподіяну її діями шкоду.
Згідно зі ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.
Відповідно до ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування у повному обсязі. До збитків відносяться витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами справ за позовами про відшкодування шкоди» № 6 від 27.03.1992 роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.
Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Постановою Верховного Суду від 23 січня 2018 року у справі № 753/7281/15-ц встановлено, що законодавство у деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини заподіювача шкоди; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Доведення відсутності вини у спричиненні шкоди відповідно до вимог ст.1166ЦК України покладено на відповідача.
Відповідно до ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає:
1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;
2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;
3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;
4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Верховний Суд України в п.1 Постанови № 4 звернув увагу судів на те, що встановлене Конституцією та законами України право на відшкодування моральної шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб. Тому суди повинні забезпечити своєчасне, у повній відповідності із законом, вирішення справ, пов`язаних з відшкодуванням такої шкоди.
В пункті 9 Постанови № 4 Верховний Суд України звертає увагу судів на те, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви.
Позивач у позові вказав обставини, за яких він зазнав моральних страждань у зв`язку з його побиттям, нацькуванням собак, лікуванням, яке досі триває, що позбавляє його можливості в повному обсязі продовжувати нормальне та звичне для нього життя.
Суд бере до уваги характер і спрямованість дій відповідача, ступінь тяжкості завданих тілесних ушкоджень, тривалість лікування та продовження лікування (постійне перебування на інсулінових ін`єкціях з метою тримання в нормі цукру у крові), погіршення життєвих можливостей позивача, вимушені зміни його звичного способу життя, віку позивача, а також психологічні наслідки, що мають тривалий характер.
Суд дійшов висновку, що заявлений розмір моральної шкоди у сумі 100 000 грн відповідає вимогам розумності та справедливості, виходячи з обставин справи, характеру страждань та усталеної судової практики.
На підставі викладеного та керуючись ст.2-13, 76-81,89,141,229,258,259,263-266,268,273,280-289, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 100 000 (сто тисяч) гривень 00 копійок.
Рішення суду може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складання.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач:  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_2 .
Відповідач: ОСОБА_2 ,  ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса проживання: АДРЕСА_3 .

Рішення суду проголошене та підписане 23.04.2026.

Суддя              Ю. А. Скриль