Справа № 275/1270/25

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАІНИ
(заочне)

13 квітня 2026 року селище Брусилів
Брусилівський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого - судді Лівочки Л.І.,
при секретарі - Степанчук С.А.,
розглянувши у судовому засіданні в залі Брусилівського районного суду Житомирської області цивільну справу №275/1270/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Сіті Колект" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:

ТОВ "Фінансова Компанія "Сіті Колект" 29.12.2025 року звернулось до Брусилівського районного суду Житомирської області з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 23010 гривень.
В обгрунтування позовних вимог зазначило, що 29.01.2023 року між ТОВ "Лінеура Україна" та ОСОБА_1 укладено договір №3420755 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію». Підписанням договору відповідач підтвердив, що він ознайомленний з усіма його істотними умовами та йому була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства.
Згідно з розділом 1 кредитного договору ТОВ "Лінеура Україна" зобов`язується надати позичальнику грошові кошти у сумі 3900,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки передбачені договором. Кредит надається строком на 359 днів, стандартна процентна ставка 1,99% на день.
ТОВ "Лінеура Україна" належним чином виконало свої зобов`язання за договором, надавши відповідачу грошові кошти шляхом перерахування на банківську карту відповідача № НОМЕР_1 (зазначену при оформленні кредиту). 
Відповідач неналежним чином виконував свої зобов`язання за кредитним договором, допускаючи прострочення сплати чергових платежів, сплачуючи платежі не в повному обсязі та/або не сплачуючи їх взагалі, що призвело до виникнення простроченої заборгованості. Усвідомлюючи наявність фінансових зобов`язань перед первісним кредитором, відповідач здійснював часткові платежі в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №3420755 від 29.01.2023 року.
26.10.2023 між ТОВ "Лінеура Україна" та ТОВ "ФК Профіт" було укладено договір факторингу №26102023, за яким первісний кредитор відступив товариству "ФК Профіт" право вимоги за кредитним договором. 
Надалі ТОВ "ФК "Профіт" відступило право вимоги за кредитним договором ТОВ "ФК "Сіт іКолект" відповідно до договору факторингу №ДО 20250909/001 від 09.09.2025 року.
Згідно з Додатком №1 (реєстр боржників) до договору факторингу №ДО-20250909/001 від 09.09.2025 заборгованість відповідача за кредитним договором №3420755 становить 23010 гривень.

У зв`язку з порушенням відповідачем умов кредитного договору, у відповідача ОСОБА_1 станом на дату подання позову (29.12.2025 року) виникла заборгованість у розмірі 23010 грн, яка складається з: тіла кредиту - 3900,00 грн. та нарахованих відсотків- 19110 грн.
Позивач просить стягнути на його користь з відповідача заборгованість у розмірі 23010 грн, яка складається з: тіла кредиту - 3900,00 грн., нарахованих відсотків- 19110 грн., сплачений судовий збір у сумі 2422,40 гривень та понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9000 грн.
Представник позивача до суду не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі, в якій позов підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_1 до суду, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, повторно не з`явився; заяв, клопотань від нього не надходило.
Відповідно до ст. 281 ЦПК України суд ухвалив про заочний розгляд справи.
Суд, дослідивши та оцінивши надані позивачем докази, приходить до наступного.
Судом встановлено, що 29 січня 2023 року між ТОВ "Лінеура Україна" та ОСОБА_1 укладено договір №3420755 про надання коштів на умовах споживчого кредит, який позичальником підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором М075. 
Сума кредиту становить 3900 гривень (п. 1.2 договору). Строк кредиту 360 днів. Періодичність сплати платежів зі сплати процентів кожні 15 днів (п. 1.3 договору).
Процентна ставка фіксована;стандартна процентна ставка становить 2% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.3 цього договору (п. 1.4, 1.4.1 договору).
Товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок Клієнта за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) № НОМЕР_1 . Дати надання кредиту: 29.01.23 або 30.01.2023 (п. п. 2.1, 2.2 договору).
Відповідно до листа директора ТОВ "Пейтек Україна" від 28.02.2024 року, ТОВ "ПейТек Україна" повідомило ТОВ "Лінеура Україна" про успішне перерахування 29.01.2023 року о 01:03:04 на платіжну карту № НОМЕР_1 коштів у сумі 3900 гривень.
Інформація стосовно розміру кредиту, строку його повернення, узгоджений сторонами графік платежів була доведена відповідачу у Паспорті споживчого кредиту , який підписаний електонним підписом відповідача.
26 жовтня 2023 року між ТОВ "Лінеура Україна" та ТОВ "ФК Профіт" укладено договір про відступлення права вимоги №26102023, відповідно до умов якого ТОВ "Лінеура Україна" передає (відступає) за плату, а ТОВ "ФК Профіт" приймає належні ТОВ "Лінеура Україна" права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у Реєстрі боржників.
09 вересня 2025 року між ТОВ "ФК Профіт" та ТОВ "ФК "Сіті Колект" укладено договір факторингу №ДО-20250909/001, відповідно до умов якого ТОВ "ФК Профіт" передає (відступає) ТОВ "ФК "Сіті Колект" за плату, а ТОВ "ФК "Сіті Колект" приймає належні ТОВ "ФК Профіт" права грошової вимоги до боржників, зазначених у відповідних Реєстрах боржників, в тому числі і до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором №3420755 від 29 січня 2023 року.
Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №3420755 від 29 січня 2023 року , укладеним між ТОВ Лінеура Уккраїна" та позичальником ОСОБА_1 , заборгованість відповідача по кредитному договору станом на 26.10.2023 року становить 23010 грн, з яких: тіло кредиту -3900 грн, нараховані відсотки- 19110 грн, 
Відповідно до ч.1 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Згідно ст.5 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.
Відповідно до ст.8 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.
Згідно ч.6 ст.11 Закону України "Про електронну комерцію", відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченомустаттею 12 цього Закону.
Відповідно до ст.ст.3,12 Закону України "Про електронну комерцію", якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом, тобто даними в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Згідно ст.3 Закону України "Про електронну комерцію", одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
Згідно статтей 525, 526,530, 610 ЦК України, зобов"язання, які взяли сторони на себе при укладенні договору, повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Як слідує з положень ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами( ст. 629 ЦК України).
Згідно з вимогами ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.
Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (стаття 1049 ЦК України).
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що ТОВ " Лінеура Україна" були виконані умови договору про надання позики за кредитним договором №3420755 від 29.01.2023року та перераховано 3900 грн. на картковий рахунок відповідача ОСОБА_1 . 
Відповідач ОСОБА_1 свої зобов"язання за вказаним договором не виконав та станом на 29.12.2025 ( на дату подачі позову до суду) перед позивачем, до якого відповідно до п. 1 ч.1 ст. 512 ЦК України перейшло право вимоги, має заборгованість у розмірі 23010 грн, з яких : 3900грн. -заборгованість за тілом кредиту, заборгованість по нарахованих відсотках- 19110 грн.
Відповідач ОСОБА_1 не надав суду доказів на спростування розміру заборгованості перед позивачем та відсутності заборгованості.
Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №3420755 від 29 січня 2023 року у розмірі 23010 гривень.
Щодо вимог про відшкодування понесених позивачем витрат на надання професійної правничої допомоги, суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
До матеріалів справи позивачем надано договір №25 про надання правової допомоги від 17.10. 2025 року, додаток №1 до договору №25 про надання правової допомоги від 17.10. 2025 року, заявку про надання правової допомоги №829 від 25.11.2025 року, витяг з акту про надання правової допомоги №829 від 26.11.2025 року з детальним описом виконаних робіт та їх вартості- 9000грн., платіжну інструкцію №711 від 01.12.2025 року, копію свідоцтва про зайняття адвокатською діяльністю.
Відповідачем не надано суду заперечень щодо розміру понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу.
За таких обставин, суд приходить до висновку про відшкодування понесених витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 9000,00 грн. та стягнення їх з відповідача на користь позивача.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2422,40 грн.
На підставі Закону України " Про електронну комерцію", Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", ст.ст.525,526,530,610,611,629, 1048-1049, 1054 ЦК України та керуючись ст.ст. 12-13, 76-81, 133,137,141, 263-265, 280-284, 288 ЦПК України, суд-
ВИРІШИВ :

Позов задовольнити .
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Сіті Колект" (код ЄДРПОУ 43950742) заборгованість за кредитним договором №3420755 від 29.01.2023 року у розмірі 23010 (двадцять три тисячі десять) гривень, сплачений судовий збір у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9000 (дев`ять тисяч) гривень. 

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення, яке складено 17 квітня 2026 року. 

На рішення позивачем може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення, яке складено 17 квітня 2026 року.

Суддя        Л. І. Лівочка