Справа № 489/7715/25 
Номер провадження 2/489/248/26 

РІШЕННЯ
Іменем України

27 лютого 2026 року місто Миколаїв

Інгульський районний суд м. Миколаєва в складі: 
головуючого судді Кокорєва В. В.,
за участі секретаря судового засідання Ковальової С.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 10 Інгульського районного суду м. Миколаєва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до ОСОБА_2 (далі - відповідач) про зменшення розміру аліментів 
встановив
У вересні 2025 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що від шлюбу сторони мають двох дітей: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Рішенням Ленінського районного суд м. Миколаєва шлюб між сторонами розірвано. Судовим наказом Ленінського районного суд м. Миколаєва стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше ніж 50% розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 17.06.2021 і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. З 01.12.2024 син ОСОБА_5 проживає разом з позивачем, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_6 . Судовим наказом Ленінського районного суд м. Миколаєва стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу). Тому вважає, що розмір аліментів повинен бути зменшений, оскільки позивач є інвалідом першої групи, має посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни, також він є учасником бойових дій. Також факт проживання неповнолітнього сина з ним є суттєвою обставиною для зменшення розміру аліментів за період з 01.12.2024, оскільки аліменти присуджуються на користь того з батьків, з ким проживає дитина.
З цих підстав просив суд зменшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 судовим наказом Ленінського районного суду м. Миколаєва від 25.06.2021 у справі №489/6735/25, з 1/3 на 1/8 частку від заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку щомісячно, на утримання ОСОБА_4 , починаючи з 01.12.2024. 
18.11.2025 до суду від позивача надійшла позовна заява зі збільшеними вимогами, в яких просив суд припинити стягнення аліментів із ОСОБА_1 , які стягуються на підставі судового наказу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 25.06.2021 року по справі № 489/6735/25, на користь ОСОБА_7 , на утримання дітей, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходів) боржника, але не менше ніж 50% розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 17.06.2021 до досягнення найстаршою дитиною повноліття, щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 01.12.2024 року; звільнити ОСОБА_1 від сплати заборгованості по аліментах з 01.12.2024 р., які стягуються на підставі судового наказу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 25.06.2021 року у справі № 489/6735/25, на користь ОСОБА_7 , реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру – платників податків НОМЕР_1 , на утримання дітей, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходів) боржника, але не менше ніж 50% розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 17.06.2021 до досягнення найстаршою дитиною повноліття, щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зменшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру – платників податків НОМЕР_2 на користь ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру – платників податків НОМЕР_1 на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , судовим наказом Ленінського районного суду м. Миколаєва від 25.06.2021 року по справі № 489/6735/25, з 1/3 на 1/8 частку від заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку щомісячно, на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з 01.12.2024 року.
Позивач в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити.
Відповідач в судовому засіданні надав суду відзив, в якому вказав, що отримувавши аліменти на двох дітей від позивача, половину коштів вона відправляла на рахунок її сина ОСОБА_3 за власною волею. Визнає ту обставину, що син ОСОБА_5 проживає разом з позивачем та вона сплачує аліменти на утримання останнього. Вказує, що позивач не навів та не надав суду доказів погіршення його матеріального стану у тій мірі, яка б свідчила про необхідність зменшення розміру аліментів, розмір якої встановлений судовим рішенням. Позивач отримує пенсію у розмірі 23610 грн. та одночасно працює в ТОВ "Грінтех Харвест" та за 2 квартал 2025 року мав дохід на підприємстві в сумі 132519, 53 грн. Вважає справедливим та достатнім буде зменшення розміру аліментів до 1/4 на утримання сина ОСОБА_8 , починаючи з дати подання позову. 
В судовому засіданні відповідач визнала вимоги 1 та 2 за уточненою позовною заявою. Вказала, що син дійсно проживає з позивачем з кінця грудня 2024 року, тому вона не заперечує проти припинення стягнення аліментів та звільнення від сплати аліментів на сина ОСОБА_9 з 01.01.2025.
Позивачем надано суду відповідь на відзив, в якій вказав, що стягнення з одного з батьків аліментів на утримання дитини, за умови, що ця дитина проживає з ним та перебуває на його утриманні суперечить положенням статті 181 СК України, за якою аліменти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду до стягнення з одного з батьків дитини на користь того з батьків, разом з яким проживає дитина. стан здоров`я платника аліментів у зв`язку з тяжким пораненням, що пов`язано із захистом Батьківщини, значно погіршився (про що свідчать довідки до акта огляду медико – соціальною експертною комісією серія 12 ААБ № 407410 (група інвалідності друга з ураженням органа зору) від 24.07.2020 р. та серія 12 ААГ №511519 (група інвалідності перша-Б- каліцтво) від 11.01.2024. З грудня 2024 року неповнолітній син сторін проживає батьком та перебуває на його повному утриманні, зареєстрований з батьком. Неповнолітній син ОСОБА_5 навчається у Відокремленому структурному підрозділі Миколаївському будівельному фаховому коледжі Київського національного університету будівництва і архітектури на другому курсі (оригінал договору з коледжем зберігається у відповідача по справі), усі витрати на репетиторів протягом 3-4 місяців з таких дисциплін: математика, українська мова, інформатика та ін. (один курс на місяць складає 1500 – 2000 грн.) кожного разу перед підготовкою до екзаменів несе батько. Батько повністю сплачує витрати на харчування, одяг, закупівлю канцтоварів для навчання, кишенкові витрати та досуг своєї неповнолітньої дитини. Так, позивач звільнений з військової служби у вересні 2024 року у зв`язку з суттєвим погіршенням стану здоров`я, що пов`язане з досить тяжким пораненням. Пенсії по інвалідності не вистачає на проживання йому та неповнолітньому сину, тому він знаходить в собі сили працювати, щоб повністю гідно утримувати себе, свого старшого неповнолітнього сина та сплачувати аліменти на молодшого сина, який залишився проживати з матір`ю.
Відповідачем надано суду заперечення на відповідь на відзив, в якій вказав, що матеріальне становище позивача не змінилося на стільки, щоб зменшити розмір аліментів на сина не на 1/4 і не на 1/6, а відразу на 1/8.
Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини та відповідні правовідносини. 
Рішенням Ленінського районного суд м. Миколаєва від 27.10.2021 у справі №489/5640/21 шлюб між сторонами розірвано.
Відповідач змінила прізвище на " ОСОБА_10 " внаслідок укладення шлюбу (свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_3 ).
Відповідно до Судового наказу Ленінського районного суд м. Миколаєва від 25.06.2021 у справі №489/3913/21 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_11 стягнуто аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходів) боржника, але не менше ніж 50% розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 17.06.2021 до досягнення найстаршою дитиною повноліття. 
На підставі вказаного наказу відкрито виконавче провадження №66079405.
Відповідно до Судового наказу Ленінського районного суд м. Миколаєва від 26.08.2025 у справі №489/6735/25 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) але не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 20.08.2025 та до досягнення дитиною повноліття.
На підставі вказаного наказу відкрито виконавче провадження №78985267.
Згідно з актом від 18.08.2025 ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 підтвердили, що ОСОБА_3 з грудня 2024 року постійно проживає з батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .
Позивач ОСОБА_1 має посвідчення серії НОМЕР_4 як особа з інвалідністю першої групи та є учасником бойових дій (посвідчення серії НОМЕР_5 .
Згідно з Витягом Департаменту з надання адміністративних послуг ММР від 16.07.2025 за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_3 разом з ОСОБА_1 . 
Відповідач надав суду посвідчення серії НОМЕР_6 , що посвідчують його пільги для багатодітних сімей. Також відповідачем надано копії квитанції про переказ коштів сину ОСОБА_6 (від 07.09.2025, 10.07.2025, 13.08.2025).
Як слідує з матеріалів справи, ОСОБА_1 отримує пенсію в розмірі 23610 грн. (а.с.53). За другий квартал 2025 отримав дохід у розмірі 124515,09 гр. (ТОВ "Грінтех Харвест") (а.с. 54-55).
Відповідно до звітів про здійснені відрахування та виплати ТОВ "ГРІНТЕХ ХАРВЕСТ" позивачу нараховано заробітну плату за листопад 2025 року - 38626,12 грн., жовтень 2025 року - 42521,84 грн., за вересень 2025 року - 45063,34 грн., серпень 2025 року - 41694,27 грн.
Відповідачем надано суду виписку із медичної карти стаціонарного хворого сина ОСОБА_4 , відповідно до якої останній має діагноз гіперметричний астигматизм, плоско-вальгусних стоп, скорочення ахілового сухожилля. 
Відповідачем надано також суду інформацію про те, що 07.08.2024 позивач придбав у приватну власність квартиру по АДРЕСА_2 та 01.02.2024 житловий будинок за адресою: АДРЕСА_3 . Також має у власності т/з KIA SPORTAGE д.н.з. НОМЕР_7 (а.с. 147-148).
Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.
Ст. 182 СК України визначає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Частиною першою статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.
Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
Подібні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 14 грудня 2022 року у справі № 727/1599/22.
Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач вказує, що разом з ним почала проживати одна дитина (інша наразі так і проживає з відповідачем). Окрім того, позивач отримав інвалідність та є учасником бойових дій.
Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Аналіз цієї норми права дозволяє дійти висновку, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану.
При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану.
Зазначені висновки викладено у постанові Верховного Суду від 21 липня 2021 року у справі № 691/926/20.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789XII (78912) від 27 лютого 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Судом встановлено, що з позивача на користь відповідача стягуються аліменти на утримання двох дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходів) боржника відповідно до Судового наказу Ленінського районного суд м. Миколаєва від 25.06.2021 у справі №489/3913/21, який набрав законної сили та виконується позивачем.
Син ОСОБА_5 з кінця грудня 2024 року та на даний час проживає наразі з позивачем, що відповідачем не заперечувалося. 
Суд зазначає, що 01.01.2025 настали певні обставини, тобто фактичне проживання дитини з особою, яка зобов`язана сплачувати аліменти на утримання цієї ж дитини на користь особи, з якою дитина на час ухвалення рішення про стягнення аліментів проживала, і настання цих обставин впливає на припинення позивачем сплати періодичних платежів (аліментів) на утримання цього сина. 
Окрім того, враховуючи правову природу аліментів, їх цільовий характер, а також передбачені законом підстави їх стягнення на корить того з батьків, з ким проживає дитина, стягнення з позивача аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , за умови, що ця дитина проживає з ним та перебуває на його утриманні суперечить положенням статті 181 СК України, за якою аліменти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду до стягнення з одного з батьків дитини на користь того з батьків, разом з яким проживає дитина. Зміна фактичних обставин після ухвалення судом рішення про стягнення аліментів, а саме: встановлення судом факту проживання дитини з іншим з батьків, а не з тим, на чию користь стягуються аліменти, є тією істотною обставиною, яка в розумінні частини другої статті 197 СК України є підставою для звільнення від сплати заборгованості за аліментами платника аліментів. Рішення про звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами повинно також відповідати найкращим інтересам дитини. (Постанова ВС від 29 червня 2022 року у справі № 596/826/21-ц (провадження № 61-3738св22) 
Отже, системно аналізуючи норми матеріального права та надані сторонами докази, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, з урахуванням положень ст.ст.182, 192 СК України, враховуючи фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в частині припинення стягнення аліментів з позивача на утримання сина ОСОБА_6 та звільнення заборгованості по аліментам на його утримання, починаючи з 01.01.2025. Ці вимоги відповідачем в судовому засіданні визнано та не заперечувалися.
Що стосується вимог про зменшення розміру аліментів, то суд зазначає таке.
Інвалідність, яку отримав позивач дійсно може бути обставиною, що свідчить про зміну матеріального стану особи. Суд враховує докази надані стороною відповідача (розміри пенсійного забезпечення позивача, його заробітну плату, придбану нерухомість) та зазначає, що сам по собі факт отримання інвалідності позивачем не вплинув суттєво на зміну його матеріального положення. Проте суд визнає, що така обставина значно погіршила стан його здоров`я та можливість забезпечувати себе та членів своєї родини.
Беручи до уваги, що позивач має на утриманні двох неповнолітніх дітей, які мають право на достатній життєвий рівень і позивач згідно закону зобов`язаний їх утримувати, те, що позивач отримав першу групу інвалідності при виконанні військового обов`язку, в зв`язку з чим погіршилося його матеріальне становище, з урахуванням часткового визнання позову відповідачем, суд вважає, що розмір аліментів, які підлягають стягненню з позивача на утримання обох дітей, підлягає зменшенню з 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) на 1/4 частку від усіх видів заробітку батька, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з метою якнайкращого забезпечення інтересів усіх сторін у справі.
Суд приходить до висновку, що розмір аліментів (1/4) відповідає розміру, передбаченому нормами діючого СК України, і відповідно буде достатнім для забезпечення дитини належними умовами для фізичного, духовного та культурного розвитку, не порушуючи також інтересів і матеріального становища як відповідача, так і позивача.
Інші доводи позивача, які наведені у позові в межах наданих позивачем та відповідачем доказів, не впливають на висновку суду та не потребують детального обґрунтування, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини.
Зокрема, Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи ("Проніна проти України", N 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006).
Разом з цим, суд вважає необхідним роз`яснити сторонам, що відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них.
Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили.
У випадку зміни матеріального стану або зміни обставин, що впливають на розмір аліментів, відповідач та позивач можуть звернутись до суду про зміну розміру аліментів у бік збільшення/зменшення.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України у зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог з відповідача на користь держави підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору. 
Керуючись ст. 12, 76, 81, 141, 200, 259 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, ст. ст.141, 180, 181, 182, 192 Сімейного Кодексу України суд
вирішив
Позов задовольнити частково.
Припинити стягнення аліментів із ОСОБА_1 , РНОКПП- НОМЕР_2 , які стягуються на підставі судового наказу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 25.06.2021 року у справі № 489/6735/25, на користь ОСОБА_7 , РНОКПП - НОМЕР_1 , на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 01.01.2025 року.
Звільнити ОСОБА_1 від сплати заборгованості по аліментах з 01.01.2025 р., які стягуються на підставі судового наказу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 25.06.2021 року у справі № 489/6735/25, на користь ОСОБА_7 , РНОКПП - НОМЕР_1 , на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 нарахованої за період з 01.01.2025 до набрання цим рішенням законної сили.
Зменшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_2 на підставі судового наказу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 25.06.2021 року у справі № 489/6735/25 з 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу), до 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання сина, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з 01 січня 2025 року, до досягнення ним повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави витрати зі сплати судового збору в розмірі 1211 грн. 20 коп. (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок).
Інформація про учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_4 . 
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП - НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_5 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі оголошення лише вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи - з моменту складення повного тексту рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення складено 27.02.2026.

Суддя В. В. Кокорєв