16.03.2026
Справа № 497/1766/25
Провадження № 2/497/212/26
РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.03.2026 року Болградський районний суд Одеської області в складі: 
головуючого судді – Раца В.А.,
секретаря – Божевої І.Д., 
без участі сторін, 
розглянувши у порядку загального позовного провадження, у відкритому судовому засіданні в місті Болграді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Болградської міської ради Одеської області про визнання права власності, – 
ВСТАНОВИВ:
29.07.2025 року позивач звернулася до суду з позовом, який на підставі електронного ордеру серії ВН №1415307 від 25.07.2025 року підписаний адвокатом Цоєвою В.В., та просить постановити судове рішення, яким визнати за нею право власності на 1/8 частку житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач посилається на те, що вона є власницею квартири 1/8 частки житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 17 листопада 2000 року. В даному свідоцтві вказана частка будинку і також квартира «3/4», тобто не зрозуміло на що саме видається свідоцтво. Також не зрозуміло з документа, яка саме частина житлового будинку належить всім особам, які вказані в даному свідоцтві, це: ОСОБА_7 (її дід), ОСОБА_8 (її бабуся), ОСОБА_4 (її мати) та вона, ОСОБА_1 . Співвласниками житлового будинку є особи, які вказані відповідачами в цьому позові: ОСОБА_3 , ОСОБА_9 , ОСОБА_2 . Згідно довідки Болградського БТІ їй та її рідним належить кожному по 1/8 частині всього житлового будинку, загальною площею 209.1 кв.м, житловою площею 140,2 кв.м. Також в реєстрі речових прав на нерухоме майно, є реєстрація права власності за ОСОБА_4 на 1/16 частку в цьому будинку, інформація про право власності на інші частки будинку в Державному реєстрі речових прав відсутні. На даний час їй необхідно зареєструвати своє право власності на 1/8 частку, але державний реєстратор виявивши розбіжності у правовстановлюючому документі пояснила, що не зможе зареєструвати на підставі цього свідоцтва право власності так як в ньому вказана і квартира і частка будинку, а в Державному реєстрі – право власності в будинку вказано вже в частках, також в реєстрових книгах БТІ зареєстрована частка будинку. На підставі вище вказаного позивач позбавлена можливості зареєструвати своє право власності на цю частку.
Ухвалою від 04.08.2025 року було відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання. В подальшому ухвалою суду від 03.02.2026 року було закрите підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.
Сторони у судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.
Представник позивача – адвокат Цоєва В.В. надала 16.03.2026 року на електрону пошту суду заяву про розгляд справи без її участі та участі позивача, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. 
Відповідачі ОСОБА_10 , ОСОБА_11 надали 07 жовтня 2025 року заяви про розгляд справи без їх участі. Представник відповідача - Болградської міської ради Одеської області Арнаутов М.І., який підтвердив свої повноваження довіреністю, надав через систему "Електронний суд" заяву про розгляд справи без участі представника міської ради.
Відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про час, дату та місце розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку, але про причини своєї неявки суду не повідомили, своєї позиції з приводу заявлених вимог не висловили.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
Зі ст. 81 ЦПК України вбачається, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Як вбачається зі змісту ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.
За ч.2 ст. 182 ЦК України, право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації. 
Судом встановлено, що 17 листопада 2000 року Болградською міською радою народних депутатів на підставі розпорядження виконавчого комітету №388 від 17 листопада 2000 року, було видане свідоцтво про право власності на житло № НОМЕР_1 , яким підтверджується право власності ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 . Також в свідоцтві в графі адреса вказана квартира "3/4". Загальна площа квартири (будинку) відповідно до свідоцтва становить 76,2 кв.м. (а.с.9).
Право власності за вищевказаними особами було зареєстровано 17 листопада 2000 року в Болградському БТІ за №378.
Так, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, що виданий 10 грудня 2002 року державним нотаріусом Болградської державної нотаріальної контори Станєвою В.Б., зареєстроване в реєстрі за №4378, спадкова справа №617/02, спадкоємцем майна ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 є його дружина ОСОБА_8 , спадкове майно, на яке видається свідоцтво складається з 1/8 частини жилого домоволодіння, що розташована в АДРЕСА_2 , та в свідоцтві зазначено, що ця частка належить померлому на підставі свідоцтва про право власності від 17 листопада 2000 року за №127 (а.с.11).
Також судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, що видане 26 квітня 2025 року державним нотаріусом Арцизької державної нотаріальної контори Панашенком І.П. та зареєстроване в реєстрі за №1110, спадкова справа №467/2010, спадкоємцями майна ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 є її діти ОСОБА_4 , ОСОБА_14 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 . Спадкове майно, на яке видається свідоцтво складається з 2/8 частин жилого домоволодіння, що розташовані в АДРЕСА_1 , та в свідоцтві зазначено, що ця частка належить померлій на підставі свідоцтва про право власності від 17 листопада 2000 року за №127 та свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 10.12.2002 року державним нотаріусом Станєвою В.Б. (а.с.12).
На підставі цього свідоцтва відповідач ОСОБА_4 зареєструвала в Державному реєстрі речових прав своє право власності на 1/16 частину вище вказаного житлового будинку, що підтверджується витягом №424876295 сформованим 30.04.2025 року державним нотаріусом Панашенком І.П. та номер відомостей про речове право в реєстрі – 59687407. При цьому під час реєстрації загальна площа будинку вказана 209,1 кв.м., житлова 140,2 кв.м. (а.с.13).
За замовленням ОСОБА_4 та ОСОБА_1 працівниками КП «Болградське БТІ» 15 липня 2024 року було виготовлено технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, розташований по АДРЕСА_1 , відповідно до якого загальна площа приміщень по літ. «А» складає 221,90 кв.м., з якої житлова – 140,2 кв.м., допоміжна 81,70 кв.м. (а.с.23-28).
Судом також досліджено довідку директора КП «Болградське БТІ» за №43 від 05 травня 2025 року, з якої встановлено, що за матеріалами інвентарних справ та реєстрових книг КП «Болградське БТІ» станом на 31 грудня 2012 року право власності на житловий будинок під АДРЕСА_1 , зареєстровано за ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 по 1/8 частини за кожним на підставі свідоцтва про право власності за № НОМЕР_1 від 17.11.2000 року, інформація про реєстрацію права власності за адресою: АДРЕСА_3 відсутня. Також в довідці зазначено, що загальна площа житлового будинку літ. "А" складає 209.10 кв.м., житлова 140,20 кв.м., при цьому факту самовільної перебудови або переобладнання житлового будинку, збудованих та реконструйованих господарських будівель не виявлено (а.с.19).
Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно №78794539 від 08.05.2025 року ОСОБА_1 відмовлено в проведенні реєстраційних дій з реєстрації її права власності на частину житлового будинку, що розташований в АДРЕСА_1 , через те, що для державної реєстрації була подана заява на об`єкт за адресою: АДРЕСА_1 , що суперечить свідоцтву про право особистої власності на житло від 17.11.2000 року за № НОМЕР_1 , в якому адреса: АДРЕСА_3 , загальна площа об`єкта вказана у свідоцтві 76,2 кв.м. Крім того згідно Інформації з Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, індексний номер документа 425987519 від 08.05.2025 року за результатами пошуку інформації за адресою: АДРЕСА_1  зареєстровано на праві спільної часткової власності житловий будинок та є в наявності чинні державні реєстрації прав власності (а.с.15).
Окрім цього судом досліджено свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_2 , виданого 22 серпня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Болградського районного управління юстиції Одеської області, на підставі актового запису №78 від 22 серпня 2009 року, ОСОБА_15 та ОСОБА_16 уклали шлюб та після його реєстрації дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_17 ».
Згідно з частинами першою та другою статті 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).
Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. При цьому, відповідно до статей 356 та 368 вказаного Кодексу власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.
Частка позивача у вище вказаному житловому будинку в розмірі 1/8 до 2013 року була зареєстрована в Комунальному підприємстві «Болградське бюро технічної інвентаризації», що підтверджено довідкою цього підприємства, при цьому підставою для реєстрації стало саме свідоцтво про право власності за № НОМЕР_1 від 17.11.2000 року.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд вважає за необхідним визнати право власності за позивачем на 1/8 частину вищезазначеного будинку.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 16, 317-319, 321, 328, 392 ЦК України, ст.ст.12,81,263-265 ЦПК України, суд, – 
УХВАЛИВ: 
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Болградської міської ради Одеської області про визнання права власності - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , право власності на 1/8 частину житлового будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому за адресою: АДРЕСА_1 . 
Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. 

Суддя В.А. Раца