Справа № 755/971/26
В И Р О К
 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" квітня 2026 р. м. Київ
Дніпровський районний суд міста Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві кримінальне провадження № 12025105040001124 від 24.11.2025 року, за обвинуваченням  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кропивницький Кіровоградської області, громадянина України, із середньою освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого: 
- вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 03.06.2025 року за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 рік; - вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 16.06.2025 року за ч. 1 ст. 309 КК України, із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України, до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік 1 місяць; - вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 23.09.2025 року за ч. 2 ст. 309 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 2 місяці,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, 

за участю учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 (на відеоконференції),

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , будучи засудженим 16.06.2025 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та вчинив нове кримінальне правопорушення за наступних обставин.
Так, ОСОБА_3 , який періодично вживає психотропні речовини, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту, за не встановлених досудовим розслідуванням обставин, але не пізніше 16:00 24.11.2025 року незаконно придбав пластикову колбу, всередині якої знаходилася кристалічна речовина білого кольору, яка містить в собі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, та шляхом підняття знайденого, почав його незаконно зберігати при собі для власного вживання без мети збуту, будучи раніше засудженим 16.06.2025 року вироком Дніпровського районного суду м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України.
24.11.2025 року приблизно о 16:41, ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Ентузіастів, 11, був виявлений оперативними працівниками Дніпровського УП ГУНП у м. Києві, які перебували в пішому патрулі по відпрацюванню території Дніпровського району та затриманий.
У подальшому, 24.11.2025 року в період часу з 17:06 до 17:16, за адресою: вул. Ентузіастів, 11, співробітниками поліції проведено особистий обшук ОСОБА_3 , в ході якого з правої кишені штанів, працівниками поліції виявлено та вилучено пластикову колбу, всередині якої знаходилася кристалічна речовина білого кольору, яка містить в собі особливо h небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, масою 0, 194 г, яку він незаконно придбав та зберігав для власного вживання без мети збуту.
Так, допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе за ч. 2 ст. 309 КК України визнав у повному обсязі та пояснив суду, що йому зрозуміло обвинувачення, права, передбачені КПК України, він погоджується з обставинами, встановленими під час досудового розслідування, із зібраними у кримінальному провадженні доказами як достовірними і допустимими, знає про міру та вид покарання, передбачені КК України за вказаний злочин, і його заява про винуватість не є результатом якихось погроз або обіцянок. Обвинувачений повідомив, що він вживає наркотичні засоби та придбав психотропну речовину, яку помістив до правої кишені своїх штанів. 24.11.2025 року приблизно о 16:41 він був зупинений працівниками поліції за адресою: м. Київ, вул. Ентузіастів, 11. На їх запитання він зізнався, що у нього є заборонені речовини, тому працівниками поліції було проведено обшук та у нього було виявлено та вилучено психотропну речовину, яку він придбав та зберігав для власного вжитку. Зокрема показав, що всі обставини, викладені в обвинувальному акті, а саме: дата, час та місце вчинення ним кримінального правопорушення, відповідають дійсності. Визнав, що знав про кримінальне провадження щодо нього, з вироком суду та призначеним йому покараннями ознайомлений. У скоєному щиро каявся, запевняв, що більше не буде вчиняти кримінальні правопорушення, готовий понести покарання відповідно до діючого законодавства. Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Положення ч. 3 ст. 349 КПК України роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.
За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст їх обставин, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого. 
Винуватість ОСОБА_3 , який не оспорював фактичні обставини справи, у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення знайшла повне підтвердження під час судового розгляду.
Суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 309 КК України як незаконне придбання, зберігання психотропної речовини, без мети збуту, протягом року після засудження за цією статтею.
Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому, суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують йому покарання.
Згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Згідно зі ст. 66 КК України суд визнає пом`якшуючою обставиною щире каяття обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненому.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
При призначенні покарання судом має бути застосований принцип гуманізації відповідальності з врахуванням засад закріплених у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню згідно зі ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», а тому суд вважає, що покарання обвинуваченій повинно бути обрано необхідне та достатнє для її виправлення і попередження вчиненню нових кримінальних правопорушень.
Так, суд відповідно до ст. 65 КК України при призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 виду та міри покарання бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії нетяжких злочинів; особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; відсутність завданої шкоди; дані про його особу, а саме: молодий вік, має постійне місце проживання в м. Києві, задовільний стан здоров`я, спосіб життя (раніше неодноразово судимий, офіційно не працює); на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря-нарколога з 11.07.2025 року діагноз: «Розлади психіки і поведінки внаслідок вживання наркотичних та інших психоактивних речовин Гостра інтоксикація»; пом`якшуючу обставину; відношення обвинуваченого до вчиненого (вину визнає, кається у вчиненому, обіцяє протиправних дій більше не вчиняти, готовий понести покарання відповідно до законодавства України); позицію сторони обвинувачення щодо необхідної міри покарання - у виді позбавлення волі на строк 1 рік 3 місяці, із застосуванням ст. 71 КК України, прокурор просив призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців, думку сторони захисту - обвинувачений просив м`якіше покарання.
У зв`язку з наведеним, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 реальне покарання у межах санкції ч. 2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі, із визначенням остаточного покарання у порядку ст. 71 КК України, ураховуючи його засудження за вироком суду від 23.09.2025 року.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 23.09.2025 року ОСОБА_3 засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України до 1 року 2 місяців позбавлення волі.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Підстав для застосування ст. ст. 69, 69-1, 75 КК України суд не вбачає.
У підсумку дане покарання, на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).
Цивільний позов у кримінальному провадженні відсутній.
Запобіжний захід ОСОБА_3 під час судового розгляду кримінального провадження не обирався. 
Процесуальні витрати у кримінальному проваджені підлягають вирішенню відповідно до ст. 124 КПК України.
Речові докази у кримінальному проваджені підлягають вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 349, 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 4 (чотири) місяці.
На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання, призначеного вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 23.09.2025 року, до покарання за даним вироком, з урахуванням положень ст. 72 КК України, остаточно визначити  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців. 
Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту набрання цим вироком законної сили.
У строк відбування покарання ОСОБА_3 за даним вироком зарахувати частково відбуте покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 23.09.2025 року з розрахунку день за день.
Запобіжний захід ОСОБА_3 під час судового розгляду кримінального провадження не обирався. Цивільний позов у кримінальному провадженні відсутній. Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судової експертизи № СЕ-19/111-25/72136-НЗПРАП від 24.12.2025 року у сумі 3565 грн 60 коп.  
Речовий доказ у кримінальному провадженні: - кристалоподібну речовину, що містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, масою 0,194 г., яку передано в камеру схову речових доказів Дніпровського УП ГУНП у м. Києві, відповідно до квитанції № 025347 від 26.12.2025 року - знищити.   - DVD-R диск - залишити в матеріалах кримінального провадження. Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення. 
Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому. 
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя           ОСОБА_1