ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

24 лютого 2026 року 	м. Дніпро	справа № 340/7366/24	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Ясенової Т.І. (доповідач),
суддів: Головко О.В., Суховарова А.В., 
розглянувши в письмовому провадженні в м. Дніпрі адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26 березня 2025 року (суддя Кравчук О.В.) в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із адміністративним позовом до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області , в якому просить суд:
визнати протиправну діяльність Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області щодо неправильного нарахування та виплати одноразової грошової допомоги при звільненні у 2023 році, застосувавши за основу грошового забезпечення за 2015 рік; 
зобов`язати Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області перерахувати та виплатити недоотриману одноразову грошову допомогу при звільненні у 2023 році ( за період служби в органах внутрішніх справ з 05 серпня 1995 року по 15 лютого 2023 року), застосувавши при обчисленні розмір грошового забезпечення за повний січень місяць 2023 рік, встановлений рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26.07.2023 по справі № 340/2237/23, яке вступило в законну силу 12.12.2023.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачці було виплачено одноразову грошову допомогу при звільненні, однак неправильно здійснено її розрахунок – для обрахунку допомоги використано розмір грошового забезпечення за 2015 рік, у той час як звільнена з органів внутрішніх справ вона була у лютому 2023 року, а за рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26.07.2023 у справі №340/2237/23 їй було виплачене відповідне грошове забезпечення.
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26 березня 2025 року адміністративний позов задоволено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення суду та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Скаржником зазначено, що після поновлення позивачки на роботі по дату звільнення, ОСОБА_1 до роботи не приступала будь-якої діяльності пов`язаної із виконанням обов`язків визначених посадовими інструкціями не здійснювала. Відповідно до до абз. З пункту 10 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб», особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, які звільняються зі служби за віком, за наявності вислуги 10 років і більше виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. Фактичний розмір грошового забезпечення був обрахований на момент звільнення зі служби в органах внутрішніх справ з 06.11.2015 коли позивачка виконувала трудові обов`язки, в подальшому грошове забезпечення позивачці не нараховувалося та не виплачувалося у зв`язку із відсутністю з 06.11.2015 штатних посад в УМВС України в Кіровоградській області та територіальних підрозділах та виконанням будь яких трудових обов`язків.
Відповідно до вимог статті 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.
Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.
Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 з 5 серпня 1995 року проходила службу в органах внутрішніх справ на різних посадах. Зокрема, з 25 лютого 2015 року обіймала посаду дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції громадської безпеки Гайворонського районного відділу УМВС України в Кіровоградській області, маючи спеціальне звання капітан міліції.
Позивачка неодноразово звільнялась зі служби в ОВС за пунктом 64 «г» через скорочення штатів (Накази від 06.11.2015 №383 о/с; від 04.06.2019 №6 о/с; від 16.09.2020 №7 о/с та від 14.01.2022 №1 о/с), однак на підставі постанови Кіровоградського окружного адміністративного суду від 25.01.2019 у справі № П/811/3349/15, постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 30.04.2020 у справі № 340/1610/19, рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 13.10.2021 у справі № 340/4660/20 та рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20.07.2022 у справі № 340/1411/22, поновлювалась на посаді.
Відповідно до наказу УМВС України в Кіровоградській області від 15 лютого 2023 року № 1 о/с ОСОБА_1 звільнено із займаної посади у відставку ( із зняттям з військового обліку) за пунктом 65 «а» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України РСР від 29 липня 1991 року № 114, за віком - при досягненні граничного віку.
Вислуга років у календарному обчисленні становить 27 років 06 місяців 00 днів.
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26.07.2023 року у справі №340/2237/23, що набрало законної сили 12.12.2023, визнано протиправною бездіяльність Управління міністерства внутрішніх справ в Кіровоградській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошового забезпечення за період з 26.01.2019 по 04.06.2019, з 22.05.2020 по 16.09.2020, з 14.10.2021 по 14.01.2022, з 21.07.2022 по 15.02.2023 та зобов`язано Управління міністерства внутрішніх справ в Кіровоградській області нарахувати та виплати ОСОБА_1 грошове забезпечення за період з 26.01.2019 по 04.06.2019, з 22.05.2020 по 16.09.2020, з 14.10.2021 по 14.01.2022, з 21.07.2022 по 15.02.2023 у розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої Законом України про Державний бюджет України на відповідний рік.
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 01 липня 2024 року у справі 340/413/24, яке набрало законної сили, визнано протиправними дії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області щодо застосування середнього заробітку за 2015 рік за весь час затримки розрахунку при фактичному звільненні у 2023 році (з 16 лютого 2023 року по 21 квітня 2023 року) та зобов`язано Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні у 2023 році (з 16 лютого 2023 року по 21 квітня 2023 року), застосувавши при обчисленні середнього заробітку на день фактичного звільнення з органів внутрішніх справ розміри грошового забезпечення за грудень місяць 2022 та за січень місяць 2023 рік, встановленого рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26.07.2023 року у справі № 340/2237/23.
Позивачці було виплачено одноразову грошову допомогу при звільненні, що передбачена постановою Кабінету Міністрів України № 393 від 17.07.1992. Проте, для обрахунку розміру такої одноразової грошової допомоги, відповідач послуговувався відомостями щодо розміру грошового забезпечення позивачки за 2015 рік.
Не погоджуючись з таким розрахунком, позивачка звернулась до відповідача із заявою про проведення перерахунку виплаченої їй одноразової допомоги, виходячи із грошового забезпечення за січень 2023 року.
Однак, листом від 27 серпня 2024 року відповідач відмовив позивачці у здійсненні такого перерахунку.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд апеляційної інстанції зазначає наступне. 
Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 №260 затверджено Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання (далі - Порядок № 260).
Відповідно до пункту 3 розділу І Порядку №260 грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання.
До складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Згідно з пунктом 1 розділу VI Порядку №260 поліцейським, які звільняються із служби через хворобу (за станом здоров`я), виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.
У разі звільнення із служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності календарної вислуги 10 років і більше.
Пунктом 2 розділу VI Порядку №260 визначено, що поліцейським, які звільняються із служби за власним бажанням та мають календарну вислугу 10 років і більше, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.
Строк календарної служби для визначення розміру одноразової грошової допомоги обчислюється згідно з пунктами 1 і 2 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей» та зазначається кадровим підрозділом у наказі про звільнення поліцейського, якому передбачена виплата цієї допомоги (пункт 5 розділу VI Порядку №260).
Відповідно до пункту 6 розділу VI Порядку №260 нарахування одноразової грошової допомоги при звільненні із служби здійснюється з розрахунку місячного грошового забезпечення, ураховуючи відповідні оклади за посадою, спеціальним званням, процентну надбавку за стаж служби в поліції, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премій, установлених наказами на день звільнення.
Згідно з пунктом 7 розділу VI Порядку №260 у наказі про звільнення підрозділом кадрового забезпечення в разі необхідності виплати одноразової грошової допомоги при звільненні зазначається стаж служби для її виплати. Крім того, у разі необхідності в наказі про звільнення додатково вказується підстави для проведення відрахувань з грошового забезпечення та інших виплат.
Одноразова грошова допомога при звільненні виплачується не пізніше двох місяців з дня звільнення із служби, а в разі надходження коштів пізніше цього терміну - протягом п`яти робочих днів після їх надходження в межах та за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом на утримання центрального органу управління поліцією, органів поліції, державних органів, установ та організацій, до яких відряджені (прикомандировані) поліцейські (пункт 8 розділу VI Порядку №260).
Відповідно до пункту 10 постанови Кабінету Міністрів України «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей» від 17.07.1992 №393 (далі - Постанова №393) військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби: які звільняються із служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби; які звільняються із служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, за наявності вислуги 10 років і більше виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби; які звільняються із служби за власним бажанням, через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, та мають вислугу 10 років і більше, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.
Відповідно до пункту 14 Постанови №393 військовослужбовцям, поліцейським, особам середнього, старшого та вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби, співробітникам Служби судової охорони, звільненим із служби безпосередньо з посад, які вони займали в органах державної влади, органах місцевого самоврядування або сформованих ними органах, на підприємствах, в установах, організаціях і у закладах вищої освіти із залишенням на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, державній пожежній охороні, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі, Службі судової охорони, виплата одноразової грошової допомоги у випадках, передбачених пунктом 10 цієї постанови, здійснюється за рахунок коштів органів, у яких військовослужбовці та зазначені особи працювали.
Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 з 5 серпня 1995 року проходила службу в органах внутрішніх справ на різних посадах. Зокрема, з 25 лютого 2015 року обіймала посаду дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції громадської безпеки Гайворонського районного відділу УМВС України в Кіровоградській області, маючи спеціальне звання капітан міліції.
Позивачка неодноразово звільнялась зі служби в ОВС за пунктом 64 «г» через скорочення штатів (Накази від 06.11.2015 №383 о/с; від 04.06.2019 №6 о/с; від 16.09.2020 №7 о/с та від 14.01.2022 №1 о/с), однак на підставі постанови Кіровоградського окружного адміністративного суду від 25.01.2019 у справі № П/811/3349/15, постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 30.04.2020 у справі № 340/1610/19, рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 13.10.2021 у справі № 340/4660/20 та рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20.07.2022 у справі № 340/1411/22, поновлювалась на посаді.
Відповідно до наказу УМВС України в Кіровоградській області від 15 лютого 2023 року № 1 о/с ОСОБА_1 звільнено із займаної посади у відставку ( із зняттям з військового обліку) за пунктом 65 «а» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України РСР від 29 липня 1991 року № 114, за віком - при досягненні граничного віку.
Вислуга років у календарному обчисленні становить 27 років 06 місяців 00 днів.
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26.07.2023 у справі №340/2237/23, що набрало законної сили 12.12.2023, визнано протиправною бездіяльність Управління міністерства внутрішніх справ в Кіровоградській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошового забезпечення за період з 26.01.2019 по 04.06.2019, з 22.05.2020 по 16.09.2020, з 14.10.2021 по 14.01.2022, з 21.07.2022 по 15.02.2023 та зобов`язано Управління міністерства внутрішніх справ в Кіровоградській області нарахувати та виплати ОСОБА_1 грошове забезпечення за період з 26.01.2019 по 04.06.2019, з 22.05.2020 по 16.09.2020, з 14.10.2021 по 14.01.2022, з 21.07.2022 по 15.02.2023 у розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої Законом України про Державний бюджет України на відповідний рік.
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 01 липня 2024 року у справі 340/413/24, яке набрало законної сили, визнано протиправними дії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області щодо застосування середнього заробітку за 2015 рік за весь час затримки розрахунку при фактичному звільненні у 2023 році (з 16 лютого 2023 року по 21 квітня 2023 року) та зобов`язано Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні у 2023 році (з 16 лютого 2023 року по 21 квітня 2023 року), застосувавши при обчисленні середнього заробітку на день фактичного звільнення з органів внутрішніх справ розміри грошового забезпечення за грудень місяць 2022 та за січень місяць 2023 рік, встановленого рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26.07.2023 у справі № 340/2237/23.
Позивачці було виплачено одноразову грошову допомогу при звільненні, що передбачена постановою Кабінету Міністрів України № 393 від 17.07.1992 року. Проте, для обрахунку розміру такої одноразової грошової допомоги, відповідач послуговувався відомостями щодо розміру грошового забезпечення позивачки за 2015 рік.
Так, частиною четвертою статті 78 КАС України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що одноразова грошова допомога при звільненні мала бути нарахована ОСОБА_1 із грошового забезпечення, отриманого у місяці, що передував звільненню – січні 2023 року, при цьому розмір такого грошового забезпечення встановлений рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26.07.2023 у справі №340/2237/23.
Суд першої інстанції правомірно відхилив доводи відповідача на те, що для виплати спірної допомоги фактичний розмір грошового забезпечення позивачки був обрахований на момент звільнення ОСОБА_1 зі служби в органах внутрішніх справ 06.11.2015 року, коли позивачка виконувала трудові обов`язки, відтоді грошове забезпечення ОСОБА_1 не нараховувалося та не виплачувалося у зв`язку із відсутністю з 06.11.2015 штатних посад в УМВС України в Кіровоградській області та територіальних підрозділах та виконанням будь яких трудових обов`язків, оскільки положення Постанови №39 не містять застережень щодо обрахунку одноразової грошової допомоги з грошового забезпечення, що виплачується особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ у зв?язку із безпосереднім виконанням ними посадових обов?язків, чи то із грошовим забезпеченням, що виплачується на виконання рішення суду.
Щодо доводів відповідача про пропуску строку звернення до суду з цією позовною заявою.
Частиною 1 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Відповідно до ч. 5 ст. 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.
Отже, КАС України передбачає можливість встановлення цим Кодексом та іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, які мають перевагу в застосуванні порівняно із загальним шестимісячним строком, визначеним у частині другій статті 122 цього Кодексу.
Таким спеціальним строком для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби є місячний строк, установлений частиною п`ятою статті 122 КАС України.
Під час вирішення питання про те, якою нормою закону слід керуватися при розгляді цієї справи, Верховний Суд, зважаючи на гарантування конституційного права на своєчасне одержання винагороди за працю та рівність усіх працівників у цьому праві, наголосив, що положення статті 233 Кодексу законів про працю України в частині, що стосуються строку звернення до суду у справах, пов`язаних з недотриманням законодавства про оплату праці, мають перевагу в застосуванні перед частиною п`ятою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України.
Такий правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 06 квітня 2023 року у справі № 260/3564/22, від 25 квітня 2023 року у справі № 380/15245/22, від 07 вересня 2023 року у справі № 280/1340/23.
Суд врахував, що до 18.07.2022 положення статті 233 КЗпП України не обмежували строком звернення право особи на звернення із заявою про вирішення трудового спору.
Водночас, згідно з частинами 1, 2 статті 233 КЗпП України (в редакції, яка набрала чинності з 19.07.2022) працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Із заявою про вирішення трудового спору у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).
Верховний Суд у постанові від 29 грудня 2025 року у справі № 580/9034/24 звертає увагу, що основним орієнтиром, який дозволив би однозначно визначати момент, з якого позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права на виплату належного йому розміру грошового забезпечення, є дата ознайомлення з документом, що відображає фактичні суми нарахувань та виплат. 
Такий висновок узгоджується з висновками Верховного Суду у постанові від 21 березня 2025 року у справі № 460/21394/23.
Матеріалами справи встановлено, що інформацію про порядок нарахування та виплати одноразової грошової допомоги позивачка дізналась з листа від 27 серпня 2024 року, який отримала 16 вересня 2024 року.
Тобто, звернувшись до суду 14 листопада 2024 року, ОСОБА_1 не пропустила строк звернення до суду. 
Враховуючи зазначені обставини колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачка звернулась із цим позовом у межах строку звернення.
Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.
У контексті оцінки доводів апеляційної скарги апеляційний суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та надано їм належну юридичну оцінку, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.
Керуючись статтями 241-245, 250, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області залишити без задоволення.
Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26 березня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий - суддя Т.І. Ясенова 

суддя О.В. Головко 

суддя А.В. Суховаров