номер провадження справи 34/203/25

ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.03.2026 Справа № 908/3406/25
м.Запоріжжя 
Господарський суд Запорізької області у складі судді Науменка А.О., 
за участю секретаря судового засідання Концур Г.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу № 908/3406/25
за позовом: Заступника керівника Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області (вул. Якова Новицького, 5, м. Запоріжжя, 69035) в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах,
позивача: Запорізької міської ради, ідентифікаційни номер юридичної особи 04053915 (пр. Соборний, буд. 206, м. Запоріжжя, 69105)
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю “Прогресивні технології будівництва”, ідентифікаційний код юридичної особи 45573675 (вул. Паркова, 8, кв. 74, м. Запоріжжя, 69126)
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Головне управління ДПС у Запорізькій області, ідентифікацій ідентифікаційний код юридичної особи 44118663 (пр. Соборний, будинок, 166, м. Запоріжжя, 69107) 
про стягення38 439 грн 44 коп. 

за участю уповноважених представників сторін:
прокурор: Михальчук І.В., на підставі службового посвідчення № 075789 від 01.03.2023; 
від позивача: Михайловський Д.С. на підставі службового посвідчення № 1108 від 17.02.2023, виписка ЄДР
від відповідача: не з`явився;
від третьої особи: не з`явилась
вільний слухач: Шикун

СУТЬ СПОРУ:
До Господарського суду Запорізької області 10.11.2025 через систему “Електронний суд” надійшла позовна заява заступника керівника Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, позивача - Запорізької міської ради про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю “Прогресивні технології будівництва” 38 439 грн 44 коп. доходу, отриманого від безпідставно набутого майна, за період з 01.04.2024 по 06.05.2024. 
Позовні вимоги мотивовані ст. 131-1 Конституції України, ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», ст.ст. 1212, 1214 ЦК України, ст.ст. 125, 206 ЗК України, ст.ст. 4, 11, 20, 53,55, 75, 129, 162, 163, 164 ГПК України і обґрунтовано тим, що відповідач використовував земельну ділянку без укладення із Запорізькою міською радою договору оренди землі, а отже у вищезазначений період часу користувався вказаною земельною ділянкою без достатньої правової підстави, через що відповідно до положень ст.ст. 1212-1214 ЦК України повинен відшкодувати Запорізькій міській раді доходи, які одержав у вигляді несплаченої орендної плати у період часу з 01.04.2024 по 06.05.2024, в розмірі 38 439 грн 44 коп. 
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.11.2025 справу № 908/3406/25 передано на розгляд судді Науменку А.О.
Ухвалою суду від 17.11.2025 позовну заяву прийнято судом до розгляду, відкрито провадження у справі № 908/3406/25, присвоєний номер 34/203/25, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання по справі на 10.12.2025 о 10 год.20 хв.
В судовому засіданні 10.12.2025 здійснювалась фіксація судового процесу. 
Суд відкрив судове засідання з розгляду справи № 908/3406/25. Оголосив склад суду. 
Суд з`ясував про відводи. Відводів не заявлено.
Відповідач в судове засідання не з`явився, причини не явки суду не повідомляв. Документів чи пояснень до суду не надсилав. 
У підготовчому засіданні 10.12.2025 судом з метою повного та всебічного розгляду даної справи за власної ініціативи залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Головне управління ДПС у Запорізькій області, ідентифікацій ідентифікаційний код юридичної особи 44118663 (пр. Соборний, будинок, 166, м. Запоріжжя, 69107) оскільки рішення у справі може вплинути на його права або обов`язки. Зобов`язано учасників справи завчасно надіслати залученій третій особі процесуальні заяви по суті спору; докази надсилання надати до суду; запропоновано залученій третій особі надати до суду пояснення по суті спору.
Ухвалою суду від 10.12.2025 відкладено підготовче засідання по справі на 08.01.2026 о 11 год. 30 хв.
В судовому засіданні 08.01.2026 здійснювалась фіксація судового процесу. 
Суд відкрив судове засідання з розгляду справи № 908/3406/25. Оголосив склад суду. 
Відповідач та третя особа в судове засідання не з`явились, причини неявки суду не повідомляли.
17.12.2025 від прокурора на виконання вимог ухвали суду надійшли докази направлення копій позовної заяви на адресу третьої особи, які долучені судом до розгляду.
08.01.2026 від відповідача через підсистему “Електронний суд” до суду надійшло клопотання про зупинення провадження у справі.
Прокурор та представник позивача в судовому засіданні повідомили, що не ознайомлені із зазначеним клопотанням, просили надати час для підготовки пояснень.
Ухвалою суду від 08.01.2026 строк підготовчого провадження продовжено на 30 днів, відкладено підготовче засідання на 28.01.2026 о 11 год. 00 хв.
В судовому засіданні 28.01.2026 здійснювалась фіксація судового процесу. 
Суд відкрив судове засідання з розгляду справи № 908/3406/25. Оголосив склад суду. 
Відповідач та третя особа в судове засідання не з`явились.
Через підсистему “Електронний суд” до суду надійшли:
26.01.2026 від представника відповідача клопотання про зупинення провадження у даній справі, яке представник просив розглядати без його участі.
28.01.2026 прокурор надіслав заперечення на клопотання відповідача про зупинення провадження у даній справі. 
В підготовчому засіданні 28.01.2026 прокурор надав пояснення, підтримав подані заперечення.
Представник позивача підтримала позицію прокурора. 
Ухвалою суду від 28.01.2026 відкладено підготовче засідання по справі на 16.02.2026 о 12 год. 20 хв.
В судовому засіданні 16.02.2026 здійснювалась фіксація судового процесу. 
Суд відкрив судове засідання з розгляду справи № 908/3406/25. Оголосив склад суду. 
Відповідач та третя особа в судове засідання не з`явились.
Від прокурора 12.01.2026 через підсистему “Електронний суд” надійшли письмові пояснення, які приймаються судом до розгляду та долучаються до матеріалів справи.
В судовому засіданні розглядалось клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі.
Клопотання відповідача мотивоване тим, що Господарським судом Запорізької області у справі №908/3190/24 прийняте рішення, яким визнано недійсним акт прийому-передачі нерухомого майна до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю. Відповідач зазначає, що між данними справами є тісний матеріальноправовий зв`язок, який полягає в тому, що факти, встановлені в справі про визнання недійсним акту прийому-передачі нерухомого майна до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю “Прогресивні технології будівництва” від 01.04.2024, за №№ 1416, 1417 будуть мати преюдиційне значення для даної справи. 
Прокурор та представник позивача заперечили проти задоволення відповідного клопотання.
Прокурор підтримав подані письмові заперечення, які мотивовані тим, що предметом дійсного позову є стягнення з ТОВ “Прогресивні технології виробництва” на користь Запорізької міської ради доходу, отриманого від безпідставно набутого майна, тобто невиконання відповідачем грошового зобов`язання. Підкреслив, що спір у справі № 908/3190/24 спрямований на повернення у власність боржника майна, яке було ним відчужено з метою ухилитись від виконання судового рішення. Позовні вимоги у справі № 908/3190/24 обґрунтовані тим, що ТОВ “Октан”, будучи обізнаним про наявність у нього зобов`язань щодо внесення передбачених законом платежів за використання земельної ділянки на якій розташовано належне на праві власності нерухоме майно (рішення Господарського суду Запорізької області від 05.08.2024 у справі № 908/1099/24), відчужив на користь заснованої ним юридичної особи це майно на підставі акту приймання-передачі частки у статутному капіталі від 01.04.2024. Тобто, ТОВ “Октан” вчинено фраудаторний правочин з метою ухилитись від виконання судового рішення. Рішенням Господарського суду Запорізької області від 01.05.2025 позов прокурора задоволено частково, визнано недійсним акт приймання-передачі нерухомого майна до статутного капіталу ТОВ “Прогресивні технології виробництва”. У іншій частині позову відмовлено. Прокурором та ліквідатором ТОВ “Октан” оскаржено указане рішення в апеляційному порядку. Таким чином, обставини, що підлягають з`ясуванню судом є: 1) фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити з користування ділянкою; 2) площу земельної ділянки, яка використовувалася; 3) суму, яку мав би отримати власник земельної ділянки за звичайних умов; 4) період користування земельною ділянкою без належної правової підстави (постанова Верховного Суду від 05.08.2022 у справі № 922/2060/20). У даному випадку відсутні об`єктивні перешкоди для розгляду дійсної справи по суті.
За приписами ч. 5 ст. 227 ГПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов`язаної з нею іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства.
При цьому пов`язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення.
Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв`язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов`язаних між собою справ різними судами або з інших причин.
Зупинення провадження у справі - це тимчасове або повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу, і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.
Метою зупинення провадження у справі до розгляду пов`язаної з нею справи є виявлення обставин, підстав, фактів, тощо, що не можуть бути з`ясовані та встановлені у даному процесі, проте, які мають значення для конкретної справи, провадження у якій зупинено.
Враховуючи вимоги закону, для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному випадку повинен з`ясовувати, як пов`язана справа, яка розглядається даним судом, із справою, що розглядається іншим судом, а також чим обумовлюється неможливість розгляду даної справи.
Неможливість розгляду даної справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені господарським судом самостійно у даній справі. Йдеться про те, що господарський суд не може розглянути певну справу через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок: непідвідомчості; обмеженості предметом позову; неможливості розгляду тотожної справи; певної черговості розгляду вимог.
У разі зупинення провадження у справі на підставі п. 5 ч.1 ст. 257 ГПК України за вимогами ст. ст. 238, 282 ГПК України у мотивувальній частині судового рішення повинно бути зазначено, зокрема, обґрунтування висновків суду при ухваленні такого судового рішення (подібний правовий висновок викладений у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.08.2022 р. у справі № 908/2287/17 та постанові Верховного Суду від 08.07.2019 р. у справі № 904/4233/18).
Отже, для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному конкретному випадку зобов`язаний з`ясувати: як пов`язані справи, яка розглядається господарським судом, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється неможливість розгляду справи ( подібний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 10.09.2019 р. у справі № 922/1962/17 та від 17.12.2019 р. у справі № 917/131/19).
Дослідивши матеріали справи, суд зазначає, що клопотання про зупинення не містить доводів чи обґрунтувань необхідності зупинення провадження як в частині об`єктивної неможливості розгляду даної справи до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 908/2259/24, так і стосовно того, що зібрані у справі докази дійсно не дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду, зокрема і щодо того, хто був фактичним користувачем земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування ділянкою; площі земельної ділянки, яка використовувалася; суми, яку мав би отримати власник земельної ділянки за звичайних умов; періоду користування земельною ділянкою. Тому суд відмовив у задоволенні клопотання про зупинення провадження і приходить до висновку про можливість закриття підготовчого засідання та призначення справи до розгляду по суті.
За наслідками судового засідання, суд, запитавши думку прокурора і представника позивача, на підставі ст. 185 Господарського процесуального кодексу України, постановив ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті на 11.03.2026 о 11 год. 00 хв. 
10.03.26 від представника відповідача надійшла заява про долучення до матеріалів справи вступної та резолютивної частини постанови Центрального апеляційного господарського суду від 04.03.2026 року у справі № 908/3190/24, яка прийнята судом до розгляду в порядку ст. 207 ГПК України. Вказана заява мотивована тим, що Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 04.03.2026 року Рішення Господарського суду Запорізької області від 01.05.2025 у справі № 908/3190/24 в частині відмови у задоволенні позовних вимог скасовано, в решті залишено без змін. Таким чином, враховуючи норми статті 236 ЦК України акт прийому-передачі спірного нерухомого майна, визнано недійсним з 01.04.2024, при цьому не створивши жодні юридичні наслідки. Враховуючи викладене відповідач вважає, що у Позивача відсутнє право вимагати стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Прогресивні технології будівництва» 38 439 грн 44 коп. доходу, отриманого від безпідставно набутого майна, за період з 01.04.2024 по 06.05.2024. Просить відмовити в задоволенні позову заступника керівника Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, позивача - Запорізької міської ради про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Прогресивні технології будівництва» 38 439 грн 44 коп. доходу, отриманого від безпідставно набутого майна, за період з 01.04.2024 по 06.05.2024.
В судовому засіданні 11.03.2026 здійснювалась фіксація судового процесу. 
Прокурор та представник позивача в судовому засіданні підтримали вимоги позовної заяви, просили її задовольнити. 
Представник відповідача правом на участь в судовому процесі не скористався.
Судом оголошено перерву до 18.03.26.
В судовому засіданні 18.03.26 судом заслухано заключні слова прокурора та позивача, прийнято рішення, проголошено його вступну та резолютивну частини. 
Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників учасників, суд
ВСТАНОВИВ:
Прокурором за результатами опрацювання відомостей із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно встановлено, що ТОВ «Прогресивні технології будівництва» на підставі акту приймання-передачі, серія та номер: 1416, 1417, виданого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального Чепковою О.В. від 01.04.2024 було власником об`єкта нерухомого майна - незавершеного будівництва житлового будинку літ. А, який знаходиться за адресою: вул. Козача, 3, м. Запоріжжя. 
У подальшому, з 07.05.2024 право власності на вказаний об`єкт нерухомого майна перейшло до ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) на підставі акта приймання-передачі, серія та номер: 2091, 2092, виданого 07.05.2025 приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального Чепковою О.В.
Зазначене вище майно знаходиться на земельній ділянці комунальної власності з кадастровим номером 2310100000:01:005:0107 площею 0,5967 га. За відомостями з Державного земельного кадастру державна реєстрація вказаної земельної ділянки здійснена 12.07.2006. 
Разом з тим, відповідно до інформації, розміщеної в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право користування земельною ділянкою з кадастровим номером 2310100000:01:005:0107 площею 0,5967 га за жодною особою не зареєстровано. 
Таким чином, ТОВ «Прогресивні технології будівництва» у період часу з 01.04.2024 по 06.05.2024 використовувало земельну ділянку з кадастровим номером 2310100000:01:005:0107. 
Відповідно до інформації Головного управління ДПС у Запорізькій області від 27.06.2025 № 6260/5/08-01-04-01-05 за даними інформаційної бази ДПС України за земельну ділянку з кадастровим номером 2310100000:01:005:0107 площею 0,5967 га, яка розташована за адресою: вул. Козача, 3, м. Запоріжжя, за період з 01.04.2024 по дату надання відповіді до контролюючих органів податкова звітність не надавалась. 
Згідно із витягом від 01.12.2023 № НВ-2300108492023 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером 2310100000:01:005:0107 складає 12 257 292,06 грн. Запорізькою міською радою на підставі зазначеної інформації, документів та рішень Запорізької міської ради від 30.06.2015 № 7 «Про затвердження нормативної грошової оцінки земель міста Запоріжжя», від 28.11.2018 № 26 «Про встановлення розміру орендної плати за землю» здійснено розрахунки недоотриманих доходів за фактичне користування ТОВ «Прогресивні технології будівництва» (код ЄДРПОУ 45573675) земельною ділянкою (кадастровий номер 2310100000:01:005:0107) площею 5967 кв.м., розташованої за адресою: вул. Козача, 3, м. Запоріжжя без оформлення правовстановлюючого документу, що посвідчує право оренди (користування) за період з 01.04.2024 по 06.05.2024.
Відповідно до вказаного розрахунку загальний розмір недоотриманих доходів за фактичне користування земельною ділянкою без оформлення правовстановлюючого документа, що посвідчує право оренди (користування), за період з 01.04.2024 по 06.05.2024 становить 38 439,44 грн. 
Враховуючи, що ТОВ «Прогресивні технології будівництва» користувалося вказаною земельною ділянкою без достатньої правової підстави, відповідно до положень статей 1212-1214 Цивільного кодексу України прокурором заявлено позов про відшкодування (стягнення) Запорізькій міській раді доходів, які воно одержало у вигляді несплаченої орендної плати за період з 01.04.2024 по 06.05.2024 у розмірі 38 439,44 грн.
Проаналізувавши фактичні обставини справи, оцінивши представлені докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню виходячи з такого.
Статтею 13 Конституції України унормовано, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.
За статтею 80 Земельного кодексу України суб`єктами права власності на землю є громадяни та юридичні особи - на землі приватної власності; територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування - на землі комунальної власності; держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади - на землі державної власності. 
Приписами статті 116 Земельного кодексу України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.
За змістом статей 122, 123, 124 Земельного Кодексу України селищні міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу шляхом укладення договору оренду земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.
Перехід прав на земельну ділянку, пов`язаний із переходом права на будинок, будівлю або споруду, регламентовано у статті 120 Земельного кодексу України у редакції 2001 року. Так, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача (частини 1, 2 статті 120 Земельного кодексу України у редакції, чинній на час реєстрації права власності на об`єкти нерухомості). Набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці, є підставою припинення права користування земельною ділянкою у попереднього землекористувача (пункт "е" частини 1 статті 141 Земельного кодексу України (у відповідній редакції).
Правовий механізм переходу права на землю, пов`язаний з переходом права на будинок, будівлю або споруду, визначено у ст. 120 Земельного кодексу України та ст. 377 Цивільного кодексу України.
Виходячи зі змісту зазначеної статті закону норма щодо переходу права на земельну ділянку у разі переходу права на будинок, будівлю і споруду може бути застосована у випадках, якщо земельна ділянка перебуває у власності або у користуванні колишнього власника будівлі.
Як вбачається із положень ст. 120 Земельного кодексу України та 377 Цивільного кодексу України, виникнення права власності на об`єкт нерухомості не є підставою для автоматичного виникнення права власності, користування, у тому числі у формі оренди земельної ділянки.
Водночас, за змістом ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.
Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.
Згідно зі ст. 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землі є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.
Податковим кодексом України визначено, що орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є обов`язковим платежем, а його розмір визначається на підставі законодавчих актів, тобто є регульованою ціною (ст. ст. 14.1.125, 14.1.136, 288.5).
Відповідно до вимог ст. 21 Закону України «Про оренду землі» та п. 14.1.136 Податкового кодексу України орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.
За приписами ст. 14.1.147 Податкового кодексу України плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.
За вимогами ст. 21 Закону України «Про оренду землі» та ст. 14.1.136 Податкового кодексу України орендна плата за земельні ділянки » державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.
За приписами ст. 93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.
Отже, за змістом указаних приписів законодавства виникнення права власності на будинок, будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені. Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права. Проте з огляду на приписи ст. 120 Земельного кодексу України та 377 Цивільного кодексу України не вважається правопорушенням відсутність у власника будинку, будівлі, споруди зареєстрованого права оренди на земельну ділянку, яка має іншого власника і на якій розташоване це нерухоме майно.
До моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними, що регулюються главою 83 Цивільного кодексу України.
Згідно з ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1214 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави.
Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.
При цьому, під набуттям майна в даних правовідносинах слід розуміти збільшення вартості власного майна набувача; приєднання до нього нових цінностей, внаслідок чого потерпілий несе додаткові витрати або втрачає належне йому майно, тобто збереження майна однією особою відбувається за рахунок іншої.
Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто, відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.
Разом з цим, обов`язок набувача повернути безпідставно набуте (збережене) майно потерпілому не належить до заходів відповідальності, оскільки боржник при цьому не несе жодних майнових затрат - він зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно утримував (зберігав).
Для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.
Таким чином, обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна.
З огляду на викладене, фактичний користувач земельної ділянки, що без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України.
Зазначене підтверджується висновками, викладеними Великою Палатою Верховного Суду в постановах від 23.05.2018 у справі № 629/4628/16-ц, від 17.10.2018, у справі №922/2972/17, від 20.11.2018 у справі № 922/3412/17, від 13.02.2019 у справі № 320/5877/17 від 13.02.2019 та від 04.12.2019 № 917/1739/17 при розгляді аналогічних спорів.
З 2003 року власником незавершеного будівництва - житлового будинку літ. А, яке розташовано за адресою м. Запоріжжя, вул. Козача, 3, було ТОВ «Октан» (підстава договір купівлі-продажу від 12.05.2003 ). 
У подальшому на підставі акту приймання-передачі від 01.04.2024 право власності на указане майно набуло ТОВ «Прогресивні технології будівництва». 
За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно з 07.05.2024 власником незавершеного будівництва - житлового будинку літ. А, який розташовано за адресою м. Запоріжжя, вул. Козача, 3, є ОСОБА_1 , який у свою чергу набув його на підставі акту приймання-передачі майна від 07.05.2024 (оновлена інформація від 12.02.2026 № 463900525). 
До Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 23.08.2024 внесено запис про державну реєстрацію припинення юридичної особи ТОВ «Октан» (ідентифікаційний код юридичної особи 30077774) в результаті її ліквідації (витяг з ЄДР від 12.02.2026 № 542029808080). 
Як вже зазначалось, у провадженні Господарського суду Запорізької області перебувала справа № 908/3190/24 (суддя Горохов І.С.) за позовом заступника керівника Вознесенівської окружної прокуратури в інтересах Запорізької міської ради до ліквідатора ТОВ «Октан» Міхайлуци Ю.В., ТОВ «Прогресивні технології виробництва», ОСОБА_1 про скасування державної реєстрації припинення ТОВ «Октан», яку 23.08.2024 здійснено державним реєстратором Департаменту адміністративних послуг Запорізької міської ради Сергеєвою Т.І., визнання недійсним акту прийому-передачі нерухомого майна до статутного капіталу ТОВ «Прогресивні технології виробництва» від 01.04.2024, який підписано між ТОВ «Октан» та ТОВ «Прогресивні технології виробництва» та який посвідчено приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Чепковою О.В., скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_1 на об`єкт нерухомого майна: незавершене будівництво житлового будинку літ. А, яке розташовано за адресою: м. Запоріжжя, вул. Козача, 3. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ТОВ «Октан», будучи обізнаним про наявність у нього зобов`язань щодо внесення передбачених законом платежів за використання земельної ділянки, на якій розташовано належне на праві власності нерухоме майно, відчужив це майно на користь заснованої ним же юридичної особи на підставі акту приймання-передачі частки у статутному капіталі від 01.04.2024. ТОВ «Октан» вчинено фраудаторний правочин з метою ухилитись від виконання судового рішення Господарського суду Запорізької області від 05.08.2024 у справі № 908/1099/24. Рішенням Господарського суду Запорізької області від 01.05.2025 позов прокурора задоволено частково, визнано недійсним акт приймання-передачі нерухомого майна до статутного капіталу ТОВ «Прогресивні технології виробництва». У іншій частині позову відмовлено. Прокурором та ліквідатором ТОВ «Октан» оскаржено указане рішення в апеляційному порядку. 
Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 04.03.2026 року рішення Господарського суду Запорізької області від 01.05.2025 у справі № 908/3190/24 в частині відмови у задоволенні позовних вимог скасовано. Постановлено в цій частині нове рішення про задоволення позову, а саме: відмінено державну реєстрацію припинення товариства з обмеженою відповідальністю «ОКТАН» (юридична адреса: місто Запоріжжя, вулиця Вороніхіна, будинок № 6, квартира № 36, ідентифікаційний к о д юридичної особи 30077774), яку 23.08.2024 здійснено державним реєстратором Департаменту адміністративних послуг Запорізької міської ради Сергеєвою Т.I. за номером 1001031110011006436. Скасовано державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на об`єкт нерухомого майна: незавершене будівництво, житлового будинку літ. А, який розташований з а адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна1509250623101, номер запису про право власності 54915301). В решті рішення Господарського суду Запорізької області від 01.05.2025 у справі № 908/3190/24 залишено без змін. 
Відповідно до абз. 3 ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи визнання його прийнятим з порушенням цього Закону та анулювання у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію зміни, припинення речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження повертаються у стан, що існував до відповідної державної реєстрації, шляхом державної реєстрації змін чи набуття таких речових прав, обтяжень речових прав, що здійснюється державним реєстратором або, у випадку скасування рішення Міністерства юстиції України, прийнятого відповідно до пункту 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, посадовою особою Міністерства юстиції України. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними. 
Суд враховує, що відповідні зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень будуть внесені тільки після прийняття постанови Центрального апеляційного господарського суду 04.03.2026.
Визнання недійсним акту прийому-передачі нерухомого майна до статутного капіталу ТОВ «Прогресивні технології виробництва» від 01.04.2024, скасування державної реєстрації припинення товариства з обмеженою відповідальністю «ОКТАН», а також державної реєстрації права власності ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на об`єкт нерухомого майна: незавершене будівництво, житлового будинку літ. А, який розташований за адресою: місто Запоріжжя, вулиця Козача, будинок 3, жодним чином не спростують факт безоплатного використання ТОВ «Прогресивні технології виробництва» у період з 01.04.2024 по 06.05.2024 земельної ділянки з кадастровим номером 2310100000:01:005:0107 шляхом розміщення на ній нерухомого майна, яке перебувало у фактичному володінні відповідача у цей же період з 01.04.2024 по 06.05.2024.
Підсумовуючи зазначене, доводи прокурора про те, що ТОВ “Прогресивні технології будівництва” користувалося земельною ділянкою з кадастровим номером 2310100000:01:005:0107 без достатньої правової підстави, відповідно до положень статей 1212-1214 Цивільного кодексу України повинно відшкодувати Запорізькій міській раді доходи, які воно одержало у вигляді несплаченої орендної плати в сумі 38 439 грн 44 коп. за період з 01.04.2024 по 06.05.2024, по суті є обґрунтованими.
Щодо підстав для звернення прокурором до суду та порушення інтересів держави. 
Відповідно до ст. 131-1 Конституції України на прокуратуру України покладається представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. 
За приписами ст. 53 Господарського процесуального кодексу України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. 
Підстави для звернення до суду прокурора визначені у ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», відповідно до норм якої прокурор здійснює представництво інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. 
У Рішенні Конституційного Суду України у справі за конституційними поданнями Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді) від 08.04.1999 № 3-рп/99 Конституційний Суд України, з`ясовуючи поняття «інтереси держави» висловив позицію про те, що інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо (п. 3 мотивувальної частини). Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств. 
З урахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. 
Таким чином, «інтереси держави» охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному конкретному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація «інтересів держави», особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно (аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 08.02.2019 у справі № 915/20/18, від 25.04.2018 у справі № 806/1000/17). 
При встановленні наявності або відсутності порушень або загрози порушень інтересів держави необхідно виходити з того, що ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» зазначає про порушення або загрозу порушення «інтересів держави», якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади (1), орган місцевого самоврядування (2) чи інший суб`єкт владних повноважень (3), до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу (4). 
Аналіз вказаної статті Закону дає підстави дійти до висновку, що «інтереси держави» (як загальне поняття) являють собою комплекс прав та законних інтересів як в цілому держави України (або народу України), так й інтереси окремої територіальної громади певної місцевості (жителі певного населеного пункту або декількох населених пунктів). 
Інтереси держави та інтереси певної територіальної громади є частинами одного цілого – «інтересів держави», про які зазначено в ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру». 
Крім того, згідно зі ст.ст. 140, 142 Конституції України та ст. 2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» право та реальна здатність територіальної громади самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення гарантується Державою. Держава бере участь у формуванні доходів місцевого самоврядування, фінансово підтримує місцеве самоврядування. 
Згідно із вимогами ч. 1 ст. 13 та ч. 1 ст. 14 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.
Статтею 142 Конституції України та статтями 16, 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад. 
Згідно із п. 19 ч. 1 ст. 64 Бюджетного кодексу України до доходів загального фонду бюджету міст обласного значення належить податок на майно, до складу якого за приписами підпункту 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України входить плата за землю, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності. 
При цьому за інформацією, опублікованої на офіційному сайті Запорізької міської ради, податок на майно є одним із основних доходів бюджету міста Запоріжжя. 
Згідно із ч. 1 ст. 96 Земельного кодексу України землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату. Відповідач користувався земельною ділянкою без укладення договору оренди землі у заявлений період, у зв`язку з чим бюджет міста не дотримав значні грошові кошти від сплати орендної плати. 
Неповернення Запорізькій міській раді безпідставно збереженої орендної плати за користування вказаною земельною ділянкою порушує інтереси територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради в частині позбавлення можливості ефективного використання права комунальної власності та неотримання місцевим бюджетом відповідного доходу, які можуть бути використані для задоволення її нагальних потреб. 
Стосовно необхідності захисту інтересів держави та органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. 
Норми ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» встановлює дві альтернативні групи умов, при наявності яких, прокурор наділений правом здійснення представництва в суді законних інтересів держави. Перша група альтернативних умов – порушення або загроза порушення інтересів держави. Друга група альтернативних умов – захист цих інтересів (порушених, або щодо порушення яких існує загроза) не здійснює (1) або неналежним чином здійснює (2) орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу (3). 
Земельна ділянка з кадастровим номером 2310100000:01:005:0107, площею 0,5967 га, яка розташована за адресою: вул. Козача, 3, в м. Запоріжжя відноситься до земель комунальної власності. 
Запорізька міська рада відповідно до вимог пунктів 3, 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» та ч. 1 ст. 122 Земельного кодексу України є органом, який від імені територіальної громади здійснює права власника щодо спірної земельної ділянки. 
Крім того, відповідно до вимог ст. 2, 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» Запорізька міська рада є органом, через який територіальною громадою міста Запоріжжя безпосередньо здійснюється місцеве самоврядування. 
Вознесенівською окружною прокуратурою м. Запоріжжя до Запорізької міської ради направлялися запити від 04.06.2025 № 52-103-4443вих-25 та від 10.07.2025 № 52-103 5457вих-25 про надання інформації про вжиті заходи претензійно-позовного характеру щодо стягнення з ТОВ «Прогресивні технології будівництва» недоотриманого доходу за фактичне використання земельної ділянки з кадастровим номером 2310100000:01:005:0107 площею 0,5967 га, яка розташована по вул. Козача, 3 у м. Запоріжжя, у вигляді орендної плати за землю. 
Департамент управління активами Запорізької міської ради листом від 30.09.2025 № 8270/01/01-07/8571 повідомив, що Департамент правового забезпечення Запорізької міської ради не вживав заходів претензійно-позовного характеру до ТОВ «Прогресивні технології будівництва» щодо стягнення недоотриманого доходу за фактичне користування земельною ділянкою з кадастровим номером 2310100000:01:005:0107 по вул. Козача, 3 у м. Запоріжжя.
Вказані обставини свідчать про нездійснення Запорізькою міською радою захисту порушених інтересів держави та територіальної громади міста Запоріжжя, та наявність передбачених ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» підстав для їх представництва. 
На виконання вимог ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» Вознесенівською окружною прокуратурою міста Запоріжжя повідомлено Запорізьку міську раду про намір звернутись до Господарського суду Запорізької області із вказаним позовом в інтересах держави, що підтверджується листом-повідомленням від 05.11.2025 № 52-103-8715вих-25.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15.09.2020 у справі № № 469/1044/17 погодилась з такими аргументами прокурора та вважає необґрунтованим довід касаційної скарги про те, що прокурор не може представляти інтереси територіальної громади, бо вони не є державними та дійшла висновку, що Конституція України та Закон України «Про прокуратуру» надають прокурору повноваження з представництва не тільки загальнодержавних інтересів, але й локальних інтересів держави. 
У постанові від 10.02.2023 у справі № 206/1198/19 Верховний Суд дійшов висновку, що прокурор вправі звертатися до суду з позовними вимогами щодо захисту прав територіальної громади, оскільки інтереси держави є складовою частиною інтересів держави.
Відповідно заступник керівника Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя правомірно звернувся позовом у цій справі. 
Згідно із положеннями статті 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору за подання позову покладаються на відповідача.
Керуючись ст.ст. 129, 231, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд – 

ВИРІШИВ:
1. Позов задовольнити.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Прогресивні технології будівництва», ідентифікаційний код юридичної особи 45573675 (вул. Паркова, 8, кв. 74, м. Запоріжжя, 69126) на користь Запорізької міської ради, ідентифікаційний номер юридичної особи 04053915 (пр. Соборний, буд. 206, м. Запоріжжя, 69105) дохід, отриманий від безпідставно набутого майна, за період з 01.04.2024 по 06.05.2024 у розмірі 38 439 (тридцять вісім тисяч чотириста тридцять дев`ять) грн 44 коп. Видати наказ.
3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Прогресивні технології будівництва», ідентифікаційний код юридичної особи 45573675 (вул. Паркова, 8, кв. 74, м. Запоріжжя, 69126) на користь Запорізької обласної прокуратури в особі Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя (м. Запоріжжя, вул. Якова Новицького, 5, ідентифікаційний код юридичної особи 02909973, розрахунковий рахунок: UA438201720343180001000000271, відкритий в державній казначейській службі України, м. Київ, МФО 820172, отримувач: Запорізька обласна прокуратура, ЄДРПОУ 02909973, код класифікації видатків бюджету - 2800) кошти, витрачені у 2025 році на сплату судового збору при здійсненні представництва інтересів держави у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 20 коп. Видати наказ.
4. Видати накази після набрання судовим рішенням законної сили. 

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено та підписано 20.03.2026.

Суддя А.О. Науменко