Справа № 404/3370/26 
Номер провадження 1-кп/404/142/26 

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2026 року м. Кропивницький, Україна
Фортечний районний суд м. Кропивницького засідаючи у складі:
Головуючого судді - ОСОБА_1 
із секретарем судового засідання - ОСОБА_2 розглянувши у підготовчому судовому засіданні у м. Кропивницькому кримінальне провадження № 22026120000000031 від 02.02.2026 року, у відношенні:
ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кобаки Косівського району Івано-Франківської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 109, ч. 1 ст. 114-1 КК України.
Сторони кримінального провадження, які приймали участь на стадії судового провадження,-
з боку обвинувачення: прокурор ОСОБА_4 
з боку захисту: захисник - адвокат ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_3 , 

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до Конституції України, Україна є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Перебування на території України - Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.
Всупереч вказаним нормам міжнародного гуманітарного права президент Російської Федерації (далі - РФ) ОСОБА_6 , а також інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади РФ, діючи всупереч вимогам п.п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акта Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV) від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів ЗС РФ на територію України.
Так, 24.02.2022, на виконання вищевказаного наказу, військовослужбовці Збройних Сил Російської Федерації, шляхом збройної агресії, з погрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, незаконно вторглись на територію Україну через державні кордони України в Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, здійснили окупацію частин вказаної території, чим змінили межі території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі людей та інших тяжких наслідків.
У зв`язку із викладеним, 24 лютого 2022 року Указом Президента ОСОБА_9 №64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено воєнний стан на всій території України, який діє до цього часу.
Так встановлено, що громадянин України ОСОБА_3 , у невстановлені судом дату та час, особисто створив в середовищі месенджеру «Telegram» власний акаунт під ніком « ОСОБА_7 », (ID: НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_2  з прив`язкою до особистого номеру мобільного телефону НОМЕР_2 , та як єдиний власник (адміністратор) такого аканту, мав можливість і повноваження безпосередньо створювати, вступати в чати, публікувати, видаляти пости, публікації, фото та відео матеріали тощо.
Після чого, у невстановлені судом дату та час, але не пізніше 20 січня 2026 року, ОСОБА_3 , використовуючи власний акаунт під ніком « ОСОБА_7 » вступив до публічного чату (групи) даного месенджеру «Telegram» під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 » за електронним посиланням ІНФОРМАЦІЯ_4  доступ до перегляду змісту яких, а також можливість поширення у яких власних публікацій, фото та відеоматеріалів, будь-якими іншими учасниками даних чатів, не обмежено, після чого, усвідомлюючи та будучи обізнаним, що відповідно до Конституція України народ є носієм суверенітету і єдиним джерелом влади в Україні, право визначати і змінювати конституційний лад в Україні належить виключно народові і не може бути узурповане державою, її органами або посадовими особами, а також іншими особами, а органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, та що будь-які дії, спрямовані на насильницьку зміну чи повалення конституційного ладу або на захоплення державної влади, є протиправними та забороненими, всупереч вказаних положень, керуючись ідеологічними та суб`єктивними політичними мотивами, діючи умисно, з метою насильницької зміни чи повалення конституційного ладу та захоплення державної влади, передбачаючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи їх настання, у нього виник злочинний умисел, направлений на розповсюдження серед невизначеного кола осіб - учасників вказаного вище публічного чату «ІНФОРМАЦІЯ_3» у мережі Інтернет матеріалів із публічними закликами до вчинення дій, спрямованих на насильницьку зміну чи повалення конституційного ладу та захоплення державної влади, а також на розповсюдження матеріалів із такими закликами, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 109 КК України.
Так, реалізуючи свій злочинний умисел, 20.01.2026 о 10 год. 26 хв., ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_2 використовуючи власний мобільний телефон з номером оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Vodafone» НОМЕР_3 та установлений в ньому месенджер «Telegram» з акаунтом під ніком « ОСОБА_7 », діючи умисно, в умовах збройної агресії проти України, керуючись ідеологічними та суб`єктивними політичними мотивами, з метою поширення серед невизначеного кола осіб публічних закликів до вчинення умисних дій, спрямованих на насильницьку зміну чи повалення конституційного ладу та захоплення державної влади, передбачаючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи їх настання, здійснив розповсюдження матеріалів із публічними закликами до вчинення таких дій, шляхом натискання функції розміщення публікації, розмістив публікацію з написом: « ІНФОРМАЦІЯ_5 » (посилання: ІНФОРМАЦІЯ_4 ), зміст якого містить публічні заклики до вчинення дій, спрямованих на насильницьку зміну чи повалення конституційного ладу та захоплення державної влади, чим здійснив поширення таких матеріалів серед невизначеного кола-учасників публічного чату «ІНФОРМАЦІЯ_3».
У подальшому, діючи умисно, 20.01.2026 о 18 год. 09 хв., ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_2 використовуючи власний мобільний телефон з номером оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Vodafone» НОМЕР_3 та установлений в ньому месенджер «Telegram» з акаунтом під ніком « ОСОБА_7 », діючи умисно, в умовах збройної агресії проти України, керуючись ідеологічними та суб`єктивними політичними мотивами, з метою поширення серед невизначеного кола осіб публічних закликів до вчинення умисних дій, спрямованих на насильницьку зміну чи повалення конституційного ладу та захоплення державної влади, передбачаючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи їх настання, здійснив розповсюдження матеріалів із публічними закликами до вчинення таких дій, шляхом натискання функції розміщення публікації, розмістив публікацію з написом: «Нужна революция! Иначе ничего не изменится и геноцид продалжится! Военные должны взять на себя ответственность и повести за собой людей с оружием на парламент! (посилання: ІНФОРМАЦІЯ_6 ), зміст якого містить публічні заклики до вчинення дій, спрямованих на насильницьку зміну чи повалення конституційного ладу та захоплення державної влади.
Діючи на виконання раніше виниклого злочинного умислу, 22.01.2026 о 13 год. 55 хв., ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_2 використовуючи власний мобільний телефон з номером оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Vodafone» НОМЕР_3 та установлений в ньому месенджер «Telegram» з акаунтом під ніком « ОСОБА_7 », діючи умисно, в умовах збройної агресії проти України, керуючись ідеологічними та суб`єктивними політичними мотивами, з метою поширення серед невизначеного кола осіб публічних закликів до вчинення умисних дій, спрямованих на насильницьку зміну чи повалення конституційного ладу та захоплення державної влади, передбачаючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи їх настання, здійснив розповсюдження матеріалів із публічними закликами до вчинення таких дій, шляхом натискання функції розміщення публікації, розмістив публікацію з написом: «Когда власть достала, нужно начинать действовать зеркально: они свет не дают день - взяли в окружение министра энергетики и устранили от должности, не дают неделю свет - поступили так с кабинетом министров и так по нарастающей...»
Виходячи з функціоналу месенджеру «Telegram», вищевказані публікації ОСОБА_3 були візуально сприйняті 10409 учасниками публічного чату «ІНФОРМАЦІЯ_3» у вигляді їх оповіщення.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за вказаним епізодом за ч. 2 ст. 109 КК України, за кваліфікуючими ознаками: розповсюдження матеріалів із закликами до вчинення дій, з метою насильницького повалення конституційного ладу та захоплення державної влади.
Крім того, ОСОБА_3 вчинив перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період.
Вказаний злочин ОСОБА_3 вчинив за наступних обставин.
Положеннями статей 1 та 2 Конституції України визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою, унітарною державою, суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.
У відповідності до ст. 17 Конституції України, захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.
Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.
Забезпечення державної безпеки і захист державного кордону України покладаються на відповідні військові формування та правоохоронні органи держави, організація і порядок діяльності яких визначаються законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 17, ч. 1 ст. 65 Конституції України захист незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України є справою всього Українського народу та обов`язком громадян України, а на території України забороняється створення і функціонування будь-яких збройних формувань, не передбачених законом.
Пунктом 9 ст. 1 Закону України «Про національну безпеку» від 21.06.2018 № 2469-VIII (далі - Закон «Про національну безпеку») визначено, що національна безпека України - це захищеність державного суверенітету, територіальної цілісності, демократичного конституційного ладу та інших національних інтересів України від реальних та потенційних загроз.
У відповідності до п. 2 ст. 1 Закону «Про національну безпеку», воєнна безпека - це захищеність державного суверенітету, територіальної цілісності і демократичного конституційного ладу та інших життєво важливих національних інтересів від воєнних загроз.
Згідно п.п. 44-45 рішення Ради національної безпеки та оборони України від 14.09.2020, основним завданням у сфері воєнної безпеки є розвиток потенціалу стримування. Безумовним пріоритетом є боєздатні Збройні Сили України, підготовлений і вмотивований військовий резерв та ефективна територіальна оборона, які у поєднанні зі спроможностями інших органів сектору безпеки і оборони здатні завдати таких неприйнятних для противника втрат на землі, у повітрі, на морі та у кіберпросторі, що унеможливить реалізацію його агресивних намірів. Держава врахує уроки гібридної агресії проти України, бойових дій на Близькому Сході у нових доктринальних підходах до забезпечення воєнної безпеки.
Пунктом 22 частини III Стратегії забезпечення державної безпеки, ухваленої рішенням Ради національної безпеки та оборони України від 16.02.2002 року (далі - Стратегія) визначено, що державна політика у сфері державної безпеки спрямовується на попередження, своєчасне виявлення і запобігання зовнішнім та внутрішнім загрозам державній безпеці України, припинення розвідувальних, терористичних, диверсійних та інших протиправних посягань спеціальних служб іноземних держав, а також організацій, окремих груп та осіб на державну безпеку України, усунення умов, що призводять до цих загроз та причин їх виникнення.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Збройні Сили України» від 06.12.1991 № 1934-ХІІ (далі - Закон) Збройні Сили України (далі - ЗСУ) - це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності.
ЗСУ забезпечують стримування збройної агресії проти України та відсіч їй, охорону повітряного простору держави та підводного простору у межах територіального моря України у випадках, визначених законом, беруть участь у заходах, спрямованих на боротьбу з тероризмом.
У відповідності до ст. 3 Закону організаційно ЗСУ складаються з органів військового управління, з`єднань, військових частин, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, установ та організацій.
Згідно ст. 12 Закону підготовка ЗСУ до виконання покладених на них Конституцією України завдань, організація та забезпечення їх виконання, підтримання на належному рівні бойової і мобілізаційної готовності та боєздатності, виховна робота, збереження життя і здоров`я особового складу, забезпечення законності та військової дисципліни у ЗСУ здійснюються органами військового управління, командирами і начальниками всіх рівнів відповідно до вимог Конституції України та законів України, інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері оборони.
У відповідності до ст. 1 Закону України «Про оборону України» від 06.12.1991 № 1932-XII (далі - Закон «Про оборону України») військове формування - створена відповідно до законодавства України сукупність військових з`єднань і частин та органів управління ними, які комплектуються військовослужбовцями і призначені для оборони України, захисту її суверенітету, державної незалежності і національних інтересів, територіальної цілісності і недоторканності у разі збройної агресії, збройного конфлікту чи загрози нападу шляхом безпосереднього ведення воєнних (бойових) дій.
Особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Збройна агресія - застосування іншою державою або групою держав збройної сили проти України. Вторгнення або напад збройних сил іншої держави або групи держав на територію України, а також окупація або анексія частини території України вважається збройною агресією.
Статтею 4 Закону «Про оборону України» визначено, що у разі збройної агресії проти України або загрози нападу на Україну Президент України приймає рішення про загальну або часткову мобілізацію, введення воєнного стану в Україні або окремих її місцевостях.
Положеннями ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 № 3542-XII (далі - Закон «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію») встановлено, що мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.
Цим же законом особливий період визначено як період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, ЗСУ, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Пунктом 8 ст. 4 Закону «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачено, що з моменту оголошення мобілізації (крім цільової) чи введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях настає особливий період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, ЗСУ, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.
Згідно п. 5 ст. 22 Закону «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки за сприяння місцевих органів виконавчої влади.
Пунктами 1, 3 цієї ж статті Закону «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» зобов`язано громадян з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період; під час мобілізації з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин.
Пунктом 2 ст. 26 Закону «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачено настання відповідальності громадян за невиконання своїх обов`язків щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.
Згідно ст. 17 Закону «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон «Про військовий обов`язок і військову службу») захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Громадяни України чоловічої статі, придатні до проходження військової служби за станом здоров`я і віком, а жіночої статі - також за відповідною фаховою підготовкою, повинні виконувати військовий обов`язок згідно із законодавством.
Громадяни проходять військову службу, службу у військовому резерві та виконують військовий обов`язок у запасі відповідно до законодавства.
Відповідно до ст. 1 Закону «Про військовий обов`язок і військову службу» військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, посади в яких комплектуються військовослужбовцями.
Виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя.
Громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України для оформлення військово-облікових документів (посвідчень про приписку до призовних дільниць, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів; проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.
Відповідно до п. 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 № 154 (далі - Положення) Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.
Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки утворюються в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, інших містах, районах, районах у містах.
Пунктом 8 Положення визначено, що завданнями територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених обов`язків є виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації, керівництво військовим обліком призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, контроль за його станом, зокрема в місцевих органах виконавчої влади, органах місцевого самоврядування та в органах, що забезпечують функціонування системи військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (крім СБУ та Служби зовнішньої розвідки), забезпечення в межах своїх повноважень адміністрування (територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя) та ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) (районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), проведення заходів приписки громадян до призовних дільниць, призову громадян на військову службу, проведення відбору кандидатів для прийняття на військову службу за контрактом, участь у відборі громадян для проходження служби у військовому резерві Збройних Сил, підготовка та проведення в особливий період мобілізації людських і транспортних ресурсів, забезпечення організації соціального і правового захисту військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори до Збройних Сил (далі - збори), ветеранів війни та військової служби, пенсіонерів з числа військовослужбовців Збройних Сил (далі - пенсіонери) та членів їх сімей, участь у військово-патріотичному вихованні громадян, у виконанні завдань з підготовки та ведення територіальної оборони, здійснення інших заходів з питань оборони відповідно до законодавства.
Відповідно до п. 9 Положення територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань ведуть військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також облік громадян України, які уклали контракт добровольця територіальної оборони, ветеранів війни та військової служби, та інших осіб, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»; здійснюють заходи щодо призову громадян на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, та на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.
Відповідно до п. 12 Положення територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, в особі його керівника представляє інтереси Збройних сил України у відносинах, у тому числі з громадянами на відповідній території.
24.02.2022 президент російської федерації оголосив про своє рішення почати військову операцію в Україні, після чого був відданий наказ на вторгнення підрозділів збройних сил російської федерації на територію України.
В цей же день на виконання вищевказаного наказу, військовослужбовці збройних сил російської федерації шляхом збройної агресії, незаконно вторглись на територію України, перетнувши лінію державного кордону України, розташовану в Автономній Республіці Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та шляхом застосування зброї здійснили напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, житлові масиви та інші цивільні об`єкти, а також здійснили окупацію частини території України, чим вчинили дії на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується до теперішнього часу та призводить до тяжких наслідків.
Указані дії супроводжуються бойовим застосуванням авіації, артилерійськими та ракетними ударами, а також застосуванням броньованої техніки та іншого озброєння. При цьому вогневі удари здійснюються також по об`єктам, які захищені нормами міжнародного гуманітарного права. Зазначені дії призвели до тяжких наслідків у вигляді загибелі людей, у тому числі дітей, отримання ними тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості та заподіяння матеріальних збитків у вигляді знищення будівель, майна та інфраструктури.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому було неодноразово продовжено, і наразі він діє строком до 04.05.2026.
Крім того, Указом Президента України від 24.02.2022 № 65/2022, затвердженого Законом України від 03.03.2022 № 2105-IX, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності ЗСУ та інших військових формувань, оголошено проведення загальної мобілізації. Строк проведення загальної мобілізації продовжувався Указами Президента України від 17.05.2022 № 342, від 12.08.2022 № 574, від 07.11.2022 року № 758, від 06.02.2023 № 59, від 01.05.2023 № 255, від 26.07.2023 № 452, від 06.11.2023 № 734 і від 05.02.2024 № 49. Указом Президента України від 06.05.2024 строк проведення загальної мобілізації продовжено з 14.05.2024 строком на 90 діб до 12.08.2024, і наразі він діє строком до 04.05.2026.
На виконання вимог Законів України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», «Про оборону України», «Про військовий обов`язок і військову службу», вищевказаних Указів Президента України про проведення загальної мобілізації, Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487, інших нормативних документів, наказів та директив Генерального штабу, мобілізаційних розпоряджень працівники Кіровоградського обласного і районних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки почали систематично здійснювати заходи з встановлення мобілізаційного ресурсу держави і подальшого доукомплектування ЗСУ та інших військових формувань у відповідності до штатів воєнного стану, ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, внесення відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, виклику громадян для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, призову під час мобілізації, в т.ч. серед внутрішньопереміщених осіб, які не виконують правила військового обліку, і після початку повномасштабного вторгнення зс рф змінили місце проживання та, прибувши на територію Кіровоградської області, не актуалізували інформацію про себе в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, не стали на військовий облік та ухиляються від нього, та інші заходи з мобілізації людських ресурсів з метою доукомплектування військових посад, передбачених штатами воєнного часу, у терміни, визначені мобілізаційними ЗСУ та інших військових формувань з метою забезпечення оборони України в особливий період, захисту її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності ЗСУ та іншими військовими формуваннями, а також забезпечення виконання військового обов`язку громадянами України.
Так, встановлено, що мешканець міста Кропивницького, Кіровоградської області ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , достовірно знаючи, що діяльність територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки (далі - ІНФОРМАЦІЯ_7) по здійсненню мобілізаційних заходів викликала широкий резонанс у суспільстві, в тому числі і серед осіб, які мають намір ухилитися від мобілізації, або не виявляють бажання бути призваними на військову службу, а у соціальних мережах та інтернет-месенджерах виник посилений попит на поширення інформації про діяльність ІНФОРМАЦІЯ_7, у невстановлений досудовим розслідуванням дату та час, але не пізніше 05.03.2026 року умисно перешкоджав законній діяльності Збройних Сил України під час здійснення ними призову громадян України на військову службу в особливий період.
Так, 05 березня 2026 року, ОСОБА_3 , використовуючи обліковий запис під назвою « ОСОБА_7 » з номером телефону НОМЕР_3 , переслідуючи злочинний умисел, спрямований на перешкоджання представникам ІНФОРМАЦІЯ_7 , адмініструє у інтернет-месенджері «Telegram» спільноту під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_8 », виконував обов`язки дміністратора вказаної групи. У вказаній спільноті учасниками публічно поширювалася інформація про місця, де представники місцевого ІНФОРМАЦІЯ_7 здійснюють заходи з оповіщення населення, а також інформація про маршрути пересування представників ІНФОРМАЦІЯ_7 та представників ГУ НП в Кіровоградській області.
На виконання вищевказаного злочинного умислу у невстановлений судом дату та час, але не пізніше 05.03.2026 року, громадянин ОСОБА_3 , перебуваючи у місті Кропивницький, Кіровоградської області, із використанням йому належного мобільного телефона «Realme C61 RMX3930», IMEI1: НОМЕР_4 , IMEI2: НОМЕР_5 , із встановленою Sim-карткою з номером НОМЕР_3 , за допомогою облікового запису під іменем « ОСОБА_7 », почав здійснювати функції адміністратора каналу у інтернет-месенджері «Telegram» із найменуванням «ІНФОРМАЦІЯ_8», до якої станом на 13.03.2026 було додано 6 022 учасників.
До функцій адміністратора спільноти у інтернет-месенджері «Telegram» належало додавання та видалення учасників групи, видалення реклами, а також розміщення повідомлень про розташування патрулів ІНФОРМАЦІЯ_7 з прив`язкою до місцевості. При цьому, повідомлення, з метою конспірації містили умовні слова: «Олександрівка залетіли сіра хмара із зеленими на бусіку» - що означало наявність співробітників Національної поліції та представників ІНФОРМАЦІЯ_7, які проводили мобілізаційні заходи в цьому районі; «Злынка по улицам дуже хмарно», «Смолино валом», що означало присутність співробітників Національної поліції та представників ІНФОРМАЦІЯ_7, які проводили мобілізаційні заходи в цьому районі.; «Дружба коло стадиона» - що означало наявність співробітників Національної поліції, представників ІНФОРМАЦІЯ_7; «Новоукраїнка молдавка хмари!! Будьте обережні» - що означало наявність представників поліції, представників ІНФОРМАЦІЯ_7.
Єдиною метою створення вказаної спільноти у інтернет-месенджері «Telegram» було поширення серед його учасників інформації про точні місця, де представники ІНФОРМАЦІЯ_7 здійснюють заходи з оповіщення населення (вручають повістки), а також інформації про маршрути пересування співробітників ГУ НП України в Кіровоградській області та представників ІНФОРМАЦІЯ_7. У подальшому, у вказаній спільноті в інтернет-месенджері «Telegram» під адмініструванням ОСОБА_3 в указаний вище період її учасниками безперешкодно розміщувались повідомлення з відомостями про місця і час проведення співробітниками ІНФОРМАЦІЯ_7 заходів з оповіщення населення, що сприяло ухиленню від виконання своїх обов`язків з захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України під час мобілізації в особливий період, тими учасниками вказаної спільноти у інтернет-месенджері «Telegram», які мали такі наміри.
Перешкоджання законній діяльності ЗСУ полягало у вчиненні діяння (дій або бездіяльності), яке виражалося у втручанні в цю діяльність, створенні перешкод, перепон, спрямованих на недопущення, припинення та заборону проведення окремих дій чи маневрів ЗСУ, прийняття тактичних чи стратегічних рішень керівництвом чи особовим складом зазначених підрозділів задля ускладнення або унеможливлення здійснення законної діяльності ЗСУ та інших військових формувань або істотному зниженні їх ефективності.
Умислом ОСОБА_3 прямо охоплювались дії, спрямовані на заподіяння шкоди діяльності представникам ІНФОРМАЦІЯ_7 як військового формування ЗСУ. Так, зі змісту функціонального призначення адміністрованої останнім спільноти у інтернет-месенджері «Telegram» під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_8 » встановлено, що він чітко усвідомлював, що адмініструючи цей канал, у якому розміщувалася інформація про місця і час вручення повісток представниками ІНФОРМАЦІЯ_7 з метою уникнення громадянами України призову на військову службу, він перешкоджає законній діяльності ЗСУ в особливий період та передбачав настання суспільно небезпечних наслідків.
Зокрема, ОСОБА_3 шляхом адміністрування організував забезпечення постійного функціонування спільноти у інтернет-месенджері «Telegram» «ІНФОРМАЦІЯ_8», проведення систематичного аналізу інформації, яка розміщується користувачами у ній, а також наповнення спільноти контентом - інформаційними повідомленнями виключно відповідної тематики. Крім того, останній, як адміністратор вказаної спільноти, маючи можливість впливати на наповнення її контенту, зокрема і заборонити оприлюднювати інформацію, що перешкоджає законній діяльності ЗСУ в особі співробітників ІНФОРМАЦІЯ_7, а також видаляти зі спільноти осіб, які систематично повідомляють таку інформацію, свідомо допускав оприлюднення такої інформації. 
Внаслідок вищевказаних умисних дій ОСОБА_3 у спільноті у інтернет-месенджері «Telegram» під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_8» систематично розміщувались повідомлення з інформацією про час та місце вручення повісток співробітниками ІНФОРМАЦІЯ_7 та підпорядкованим йому підрозділам, під час виконання ними службових обов`язків або про їх відсутність у певному місці в межах міста Кропивницького, що давало можливість особам призовного віку уникати отримання таких повісток у означених місцях, і як наслідок, створювало передумови для ухилення ними від виконання військового обов`язку.
При цьому, незважаючи на те, що інформація, розповсюдження якої перешкоджало законній діяльності ЗСУ, поширювалась іншими учасниками адміністрованою ОСОБА_3 спільноти у інтернет-месенджері «Telegram» під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_8», які не перебували у злочинній змові з останнім, вся діяльність учасників охоплювалась його злочинним умислом. Тобто, ОСОБА_3 чітко знав та усвідомлював, що в адміністрованій ним спільноті у інтернет-месенджері «Telegram» під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_8» систематично розміщується інформація, яка чинить перешкоди зазначеній законній діяльності ЗСУ.
Так, 05.03.2026 у спільноті у інтернет-месенджері «Telegram» під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_8» учасниками зокрема розміщено наступні повідомлення: «Злинка, центральна білий бус бляха», «Злынка по улице привокзална бус полный комплект, комплекс по с Рівному, Долинська Як на згоду, біля моста, багато», «Богданівка Богдана Хмельницького стоять тцк і мінти», «Знам`янка вокзал дві патрульки, Знаменка ул. Станционная. Чёрный дастер поехал к мосту».
06.03.2026 у спільноті у інтернет-месенджері «Telegram» під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_8» учасниками зокрема розміщено наступні повідомлення: «Смоліне мукора з тецикунами жовта мийка город», «Злинка расввет магазин міраж поїхали в сторону центра», «Смолино валом, Смоліне Церква, Смоліне, біля церкви хмара, Смоліно авто станція» «С. каніж гроза Злинка центральна в сторону центра Злинка центральна дастер!!!».
07.03.2026 у спільноті у інтернет-месенджері «Telegram» під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_8» учасниками розміщено наступні повідомлення: «Смолино герпе 18-37 полиц машин», « Злынка по улице комсомолска гроза », « Смт Устіновка дуже хмарно». 
Цілеспрямоване поширення серед громадян України, які підлягають військовому обліку та призову, відомостей, зокрема у інтернет-месенджері «Telegram» через глобальну мережу «Інтернет», про місця фактичного проведення мобілізаційних заходів з оповіщення військовозобов`язаних осіб військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_7 , перешкоджає їх законній діяльності, визначеній ст. ст. 1, 14, 33, 34 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», оскільки надає можливість громадянам України, які бажають ухилитися від виконання військового обов`язку, уникнути військового обліку та призову і створює перепони для встановлення мобілізаційного ресурсу держави, укомплектування ЗСУ та інших військових формувань у відповідності до штатів воєнного стану, ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних і резервістів, ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Таким чином, забезпечуючи безперешкодне розміщення у спільноті у інтернет-месенджері «Telegram» під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_8» повідомлень про місця фактичного проведення мобілізаційних заходів співробітниками ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_3 , у невстановлений досудовим розслідуванням дату та час, але не пізніше 05.03.2026 року втрутився у його законну діяльність та створив перешкоди в діяльності ЗСУ, що призвело до суспільно-небезпечних наслідків у вигляді нездійснення в повному обсязі у визначені терміни мобілізаційних заходів, встановлення мобілізаційного ресурсу держави, призову, укомплектування ЗСУ та інших військових формувань у відповідності до штатів воєнного стану, ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних і резервістів, ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Перешкоджання з боку ОСОБА_3 фактично представляє собою цілеспрямовану діяльність, яка полягає у незаконному втручанні, що створює перешкоди, перепони, для недопущення, припинення відповідної законної діяльності військових формувань, за відсутності ознак державної зради у вигляді підривної діяльності проти України.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за вказаними епізодами за ч. 1 ст. 114-1 КК України, за кваліфікуючими ознаками: перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України в особливий період.
Під час підготовчого судового засідання встановлено, що обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні надійшов до суду разом із угодою про визнання винуватості, яку складено 27.03.2026 р. між підозрюваним  ОСОБА_3 та прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_4 .
За умовами угоди підозрюваний  ОСОБА_3 під час досудового розслідування повністю визнав свою вину у вчиненні раніше зазначеного кримінального правопорушення, зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення, сприяти розслідуванню кримінального провадження у встановленні обставин по виявленню та припиненню інших відомих їй подібних кримінальних правопорушень, надати благодійну допомогу на потреби ЗСУ. При цьому, підозрюваним  ОСОБА_3 та прокурором узгоджено покарання, а саме: за ч. 1 ст. 114-1 КК України у виді 5 років позбавлення волі, за ч. 2 ст. 109 КК України у виді 3 років позбавлення волі без конфіскації майна; на підставі ч. 1 ст. 70 КК України визначити остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого більш суворим, остаточно призначивши покарання у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна. Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити його від відбування основного покарання з випробуванням із встановленням іспитового терміну, із встановлення обов`язків ст. 76 КК України.
Заслухавши думку прокурора, який вважав за можливе затвердити угоду про визнання винуватості, зазначивши, що вона відповідає вимогам КПК України та КК України, обвинуваченого  ОСОБА_3 , який наполягав на затвердженні угоди, вказавши, що вона укладена добровільно, наслідки укладення угоди, передбачені ч. 1 ст. 473, ч. 5 ст. 474 КПК України йому роз`яснені та зрозумілі, крім того,  ОСОБА_3 зазначив, що повністю визнає вину у кримінальному правопорушенні, вказаному у висунутому обвинуваченні згідно з обвинувальним актом, суд вважає, що угода про визнання винуватості підлягає затвердженню, виходячи з наступного.
Укладена у кримінальному провадженні угода про визнання винуватості відповідає вимогам п. 2 ч. 1 ст. 468, ч. 4,5 ст. 469, ст. 472, ст. 474 КПК України, невідповідність угоди вимогам ч. 7 ст. 474 КПК України у суді не встановлена, зокрема:
*дії обвинуваченого кваліфіковано вірно за ч. 2 ст. 109 КК України, як розповсюдження матеріалів із закликами до вчинення дій, з метою насильницького повалення конституційного ладу та захоплення державної влади та за ч. 1 ст. 114-1 КК України, як перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України в особливий період.
*умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;
*сторони уклали угоду, обвинувачений може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні;
*міра покарання за ч. 1 ст. 114-1 КК України у виді 5 років позбавлення волі, за ч. 2 ст. 109 КК України у виді 3 років позбавлення волі без конфіскації майна; на підставі ч. 1 ст. 70 КК України з визначенням остаточного покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого більш суворим, остаточно призначивши покарання у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна, відповідно до ст. 75 КК України, звільнення його від відбування основного покарання з випробуванням із встановленням іспитового терміну, із встановлення обов`язків ст. 76 КК України, узгоджена сторонами, відповідає вимогам ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відносяться до категорії тяжких, особу винного, який раніше не судимий, неодружений, дітей на утриманні не має, обставини, які пом`якшують покарання, до яких відноситься щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та надання благодійної допомоги на потреби ЗСУ, відсутність обставин, які обтяжують покарання, а тому є необхідною і достатньою для досягнення мети виправлення і попередження вчинення нових злочинів.
Процесуальні витрати по кримінальному провадження відсутні.
Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України. 
Арешт майна, накладений під час досудового розслідування, підлягає скасуванню.
Жодних цивільно-правових вимог у вказаному кримінальному провадженні не має.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376, 475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 27.03.2026 року між підозрюваним  ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 та прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_4  у кримінальному провадженні № 22026120000000031.
ОСОБА_3  визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 109 КК України та призначити йому покарання:
- за ч. 1 ст. 114-1 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі,
- за ч. 2 ст. 109 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі без конфіскації майна.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України  ОСОБА_3 визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.
На підставі ст. 75 КК України  ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки.
Згідно зі ст. 76 КК України протягом іспитового строку покласти на засудженого наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Кропивницького від 12.03.2026 року (справа 405/1207/26, провадження 1-кс/404/788/26) на телефон марки «Realme C61, модель RMX 3930», , із забороною розпорядження та користування.
Речовий доказ: телефон марки «Realme C61, модель RMX 3930», який поміщено до поліетиленового сейф-пакету сірого кольору, клапан якого скріплено биркою «В24451031», який знаходяться на зберіганні в кімнаті речових доказів СВ УСБУ в Кіровоградській області - повернути  ОСОБА_3 , як власнику.
На вирок може бути подана апеляція до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Фортечний районний суд м. Кропивницького.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

  Суддя Фортечного районного суду  міста Кропивницького 	  ОСОБА_1