ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2026 року	справа № 380/17845/24	

м. Львів
Львівський окружний адміністративний суд
у складі головуючої судді Андрусів У. Б.,
за участю:
секретаря судового засідання Тварковської Я. А.
представника позивача Торопчина О. Д.
представника відповідача Кисіля Р.Л.,
розглянувши у судовому засіданні за правилами загального позовного провадження у режимі відеоконференції адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити дії,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_1 (далі - позивач) пред`явив позов до Головного управління Національної поліції у Львівській області (далі - відповідач), у якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить суд: 
- визнати протиправним та скасувати п. 1 наказу ГУНП у Львівській області від 14.08.2024 «Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих працівників Стрийського РУП ГУНП» в частині застосування до позивача дисциплінарного стягнення – звільнення зі служби в поліції;
- визнати протиправним та скасувати наказ ГУНП у Львівській області від 16.08.2024 №494 о/с «Про особовий склад» в частині звільнення позивача зі служби в поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України);
- поновити позивача з 20.08.2024 (що слідує за наступним днем від дати звільнення) на посаді начальника відділу кримінальної поліції Стрийського районного управління поліції ГУНП у Львівській області, стягнувши з відповідача на його користь заробітну плату за весь час вимушеного прогулу.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що передумовою застосування дисциплінарного стягнення та видачі наказу №2907 «Про призначення службового розслідування, створення дисциплінарної комісії та відсторонення від виконання службових обов`язків» став рапорт співробітника УГІ ГУНП у Львівської області з приводу можливого порушення службової дисципліни, що зумовило внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Акцентує на тому, що 26.07.2024 за версією правоохоронних органів, викладеної у письмовому повідомленні про підозру та ухвалі слідчого судді про обрання ОСОБА_1 запобіжного заходу, а також у висновку службового розслідування від 09.08.2024 та дисциплінарному наказі від 14.08.2024, ОСОБА_1 отримав неправомірну винагороду від громадянина «К» за вчинення чи не вчинення в інтересах того хто дає неправомірну винагороду будь-яких дій з використанням службового становища. 27.07.2024 позивача затримано в порядку ст. 208 КПК України, повідомлено про підозру та 29.07.2024 обрано запобіжний захід. Звертає увагу суду, що під час вчинення позивачем зазначених дій, він перебував у щорічній відпустці (за період з 22 липня 2024 року до 05 серпня 2024 року з виїздом у м. Київ). Водночас вказує, що наказ про відкликання з відпустки не видавався. Констатує, що наведені обставини не враховано дисциплінарною комісією під час проведення службового розслідування.
Наголошує, що правовою підставою для застосування дисциплінарної відповідальності необхідно вважати п. 10 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію». Натомість відповідачем вказано такою п. 6 ч. 1 ст. 66 Закону України «Про національну поліцію». Крім того, акцентує увагу на тому, що оскаржувані накази підписані службовою особою в статусі т.в.о. начальника ГУНП полковника поліції Руслана ОСТРОУХ, що свідчить про неуповноваженого підписанта. Також наголошує на неуповноваженому складі дисциплінарної комісії. 
Вважаючи оскаржувані накази протиправними, оскільки його вина у вчиненні кримінального правопорушення не доведена, а вирок суду, який набрав законної сили, відсутній, за захистом порушено права звернувся до суду з цим позовом.
26.08.2024 ухвалою судді позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.
13.09.2024 представниця відповідача подала відзив на позовну заяву із викладом заперечень щодо наведених позивачем обставин і правових підстав позову. Свою позицію мотивує тим, що 27.07.2024 до ГУНП у Львівській області надійшов рапорт поліцейського Управління головної інспекції ГУНП у Львівській області про те, що працівниками Головного слідчого управління центрального апарату ДБР у межах кримінального провадження від 10.07.2024 №62024000000000600, розпочатого за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, проведено обшук в приміщенні Стрийського районного управління поліції ГУНП у Львівській області, зокрема в службових кабінетах Відділу кримінальної поліції Стрийського РУП ГУНП, розташованих в адмінбудівлі, за адресою: м. Стрий, вул. Шевченка, 40 та за місцем проживання позивача, який вимагав та отримав 26.07.2024 від громадянина ОСОБА_2 неправомірну вигоду у сумі 10000 доларів США. Позивача затримано у порядку ст. 208 КПК України. 
Наказом №2907 від 29.07.2024 за фактом можливого порушення службової дисципліни зі сторони окремих працівників Стрийського РУП ГУНП у Львівській області призначено службове розслідування у формі письмового провадження. 09.08.2024 затверджено «Висновок службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни зі сторони окремих працівників Стрийського РУП ГУНП у Львівській області».
Наказом ГУНП у Львівській області №3181 від 14.08.2024 «Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих працівників Стрийського РУП ГУНП» за грубе порушення службової дисципліни, зокрема вимог пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 та частини 1 статті 61 Закону України «Про Національну поліцію», статті 22 та статті 38 Закону України «Про запобігання корупції», частини 1, підпунктів 1, 2, 6, 13 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII, абзаців 2, 3, 6 пункту 1 розділу ІІ та абзацу 2 пункту 3 та абзацу 3 пункту 4 розділу V Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179, пункту 6 Розділу ІІ «Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події», затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 №100, який зареєстровано у Міністерстві юстиції України 05 березня 2019 року за №223/33194, пунктів 43, 44, 80 розділу VII, пунктів 7,8 розділу ІХ, пунктів 1, 2, 3 з розділу ХХІ «Інструкції про організацію оперативно-розшукової діяльності та негласної роботи оперативними підрозділами Національної поліції України», затвердженої наказом МВС України від 05.05.2016 №07, який зареєстровано у Міністерстві юстиції України 10 травня 2016 року за №696/28826, підпунктів 1.1 та 1.2 пункту 1 наказу ГУНП у Львівській області від 27.04.2023 №1470 «Про покращення службової дисципліни та забезпечення належного інформування» та абзацу першого, пунктів 2, 8, 11, 12, 42, 45 розділу 2 посадової інструкції начальника ВКП Стрийського РУП ГУНП у Львівській області, на підставі пункту 7 частини 3 статті 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII, застосовано до начальника ВКП Стрийського РУП ГУНП підполковника поліції ОСОБА_1 , дисциплінарне стягнення - звільнення зі служби в поліції.
Наказом №494 о/с від 16.08.2024 начальника відділу кримінальної поліції ГУНП у Львівській області підполковника поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби з поліції відповідно до Закону «Про Національну поліцію» за пунктом б частини 1 статті 77 (у зв?язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України).
Звертає увагу на те, що склад вчиненого позивачем дисциплінарного проступку та його вина встановлені дисциплінарною комісією та описані у Висновку службового розслідуванні і полягають у «невиконанні обов`язку поліцейського за будь-яких обставин, як у робочий, так і в неробочий час, дотримуватися основоположних принципів, які закріплені у законодавчих актах, зокрема: верховенства права, законності, відкритості та прозорості, справедливості та рівності; неухильно дотримуватися антикорупційного законодавства України, обмежень, пов`язаних зі службою в Національній поліції України, визначених Законами України «Про Національну поліцію», «Про запобігання корупції» та іншими актами законодавства України; бути прикладом дотримання Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, професійно-етичних вимог, основних принципів професійної діяльності та правил поведінки поліцейських».
Констатує, що причинами та умовами, що сприяли вчиненню підполковником поліції ОСОБА_1 корупційного правопорушення, стало його бажання незаконного особистого збагачення, особиста недисциплінованість, недотримання та не бажання застосовувати в службовій діяльності заборон і обмежень встановлених ЗУ «Про запобігання корупції», зокрема статей 22 та 38 цього Закону. Зазначені факти не лише суперечать сутності й призначенню правоохоронних інституцій, зокрема поліції, в підрозділі де проходить службу підполковник поліції ОСОБА_1 , який зобов`язаний вчиняти дії щодо підтримання правопорядку, а й розхитують підвалини державності, викривляють уявлення населення про інтереси та ідеали громадянського суспільства на шляху до інтеграції нашої держави в європейську спільноту.
Зважаючи на наведені обставини, констатує, що позивачем вчинено саме дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у грубому порушенні ним службової дисципліни, що свідчить про його низькі морально-ділові якості, що суперечать інтересам законності, компрометують звання поліцейського. Такими обставинами є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях особи ознак дисциплінарного проступку, зокрема, протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією порушника дисципліни.
Спростовує доводи позивача про передчасність звільнення у зв`язку з недоведеністю вини у вчиненні кримінального правопорушення, наголошуючи на тому, що у ході службового розслідування не досліджувалося питання наявності або відсутності вини в діях позивача щодо вчинення кримінального правопорушення, а надавалася правова оцінка обставинам наявності чи відсутності вчинення ним саме дисциплінарного проступку. Крім того звертає увагу, що відсутність вироку суду про визнання позивача винним в інкримінованому кримінальному правопорушенні не є підставою для скасування спірних наказів, оскільки позивача звільнено не за вчинення злочину, а за порушення службової дисципліни. Зокрема в наказі про звільнення вказаний п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону №580-VIII, а не п. 10 цієї норми, відповідно до якої поліцейський може бути звільнений у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення, зокрема, кримінального правопорушення.
Наголошує на тому, що в ході службового розслідування також виявлено недоліки у службовій діяльності позивача.
Констатує, що інститут присяги поліцейського призначений імперативно забезпечити зразкове та бездоганне дотримання поліцейським закону як у повсякденній службовій, так і позаслужбовій (приватній) діяльності.
Стосовно доводів позивача про неуповноваженого підписанта та включення до складу дисциплінарної комісії працівника підрозділу внутрішньої безпеки, констатує, що в матеріалах службового розслідування міститься письмове подання «Подання про призначення службового розслідування за фактом порушення вимог ст. 22, ст. 38 Закону України «Про запобігання корупції»», у якому начальник Львівського управління ДВБ НП України звертається до начальника ГУНП у Львівській області із проханням призначити та провести службове розслідування за фактом наявності ознак дисциплінарного проступку у діях начальника ВКП Стрийського РУП ГУНП у Львівській області підполковника поліції ОСОБА_1 із включенням старшого оперуповноваженого відділу оперативних розробок Львівського управління ДВБ НП України старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 .
Зауважує, що відповідно до наказу Національної поліції України №1423 о/с від обов`язків начальника Головного управління Національної поліції у Львівській області тимчасово покладено на полковника поліції ОСОБА_4 , заступника начальника Головного управління Національної поліції у Львівській області. 
З урахуванням викладеного, просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.
04.10.2024 представник позивача подав клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.
07.10.2024 представниця відповідача подала додаткові пояснення у справі.
14.10.2024 ухвалою суду клопотання представника позивача задоволено та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження.
13.11.2024 представник позивача подав додаткові пояснення у справі.
14.11.2024 представниця відповідача подала заяву про долучення до матеріалів справи витягу з наказу ГУ НП у Львівській області №579 о/с від 10.09.2024.
06.01.2025 представник позивача подав заяву про уточнення позовних вимог.
23.01.2025 протокольною ухвалою прийнято до розгляду заяву про уточнення позовних вимог.
Ухвалою від 23.01.2025 підготовче провадження в адміністративній справі закрито та призначено судовий розгляд справи по суті.
07.07.2025 представник позивача подав додаткові пояснення у справі, до яких додав судову практику, копії наказів від 09.11.2016 №1179 «Про затвердження Правил етичної поведінки поліцейських», від 19.07.2022 №507 «Про заходи щодо зміцнення службової дисципліни та дотримання законності в діяльності поліції». інформаційний запит від 02.12.2023 та відповідь на нього.
04.08.2025 представник позивача подав клопотання про зупинення провадження у справі з підстав перебування ОСОБА_1 у складі Збройних Сил України під час військової служби за призовом на особливий період під час мобілізації. 
06.08.2025 представниця відповідача подала заперечення на клопотання про зупинення провадження у справі №380/17845/24.
13.11.2025 представник позивача подав заяву (виступ у судових дебатах) (тезово)).
04.02.2026 представник позивача подав клопотання, у якому, покликаючись на практику Верховного Суду від 12.11.2025 у справі №74/947/22, просить продовжувати розгляд справи, до якого додав клопотання позивача про залишення клопотання про зупинення провадження у справі без розгляду та продовження судового розгляду за участі представника.
20.02.2026 представник позивача подав додаткові пояснення, у яких зазначив, що паперова копія оригіналу електронного документу, що надійшла до органу Національної поліції, підлягає реєстрації службою діловодства поліції.
02.03.2026 представник позивача подав додаткові пояснення, до яких додав інформаційні запити від 25.09.2024, від 20.02.2026 та відповіді на них від 02.10.2024 133344-2024, від 25.02.2026 №15392-2026.
Ухвалою суду від 10.03.2026 забезпечено участь представника позивача у судовому засіданні, призначеному на 16.03.2026 о 16:00 год під час розгляду справи №380/17845/24, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
Представник позивача в судовому засідання позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві та додаткових поясненнях.
Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував.
16.03.2026 оголошено скорочене рішення.
Заслухавши вступне слово представників сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на які сторони покликаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд установив такі обставини та відповідні їм правовідносини.
ОСОБА_1 проходив службу в поліції на посаді начальника відділу кримінальної поліції Стрийського районного управління поліції ГУНП у Головному управлінні Національної поліції у Львівській області (далі – ГУНП у Львівській області), що не заперечується відповідачем.
За змістом наказу ГУНП у Львівській області від 29.07.2024 №2907 «Про призначення службового розслідування, створення дисциплінарної комісії та відсторонення від виконання службових обов`язків», 27.07.2024 до ГУНП у Львівській області надійшов рапорт працівника УГІ ГУНП з приводу можливого порушення службової дисципліни зі сторони окремих працівників Стрийського РУП ГУНП, що призвело до внесення відомостей в ЄРДР. Ураховуючи, що дана обставини є підставою для проведення службового розслідування, наказано призначити за фактом можливого порушення службової дисципліни зі сторони окремих працівників Стрийського РУП ГУНП у Львівській області службове розслідування у формі письмового провадження. Проведення службового розслідування доручено дисциплінарній комісії у складі: голови дисциплінарної комісії – старшого інспектора ВСР УГІ ГУНП капітана поліції Уніят Р. Р., членів дисциплінарної комісії – старшого інспектора ВП УГІ ГУНП майора поліції Кіцила Я. Я., начальника ОМВ УКР ГУНП майора поліції Дмитрасевич О. Я., старшого інспектора з ОДВКЗ ГУНП майора поліції Разін С. В. та провідного спеціаліста ВПЗ ГУНП державного службовця 6-го рангу ОСОБА_5 . До проведення службового розслідування залучено старшого оперуповноваженого відділу оперативних розробок ЛУ ДВБ НП України капітана поліції ОСОБА_3 . 
Цим наказом на час проведення службового розслідування відсторонено від виконання службових обов`язків начальника ВКП Стрийського РУП ГУНП підполковника поліції ОСОБА_1 та визначено йому робоче місце службовий кабінет №14, що розташований на другому поверсі адміністративної будівлі Стрийського РУП ГУНП за адресою М. Стрий, вул. Шевченка, 40.
27.07.2024 старшим слідчим в особливо важливих справах першого відділу Управління з досудового розслідування військових правопорушень, а також порушень проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, вчинених внаслідок ведення російською федерацією, із залученням представників інших держав, агресивної війни проти України Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань Лелюком Денисом Сергійовичем, розглянувши матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №62024000000000600 від 10.07.2024 та встановивши наявність достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення, відповідно до ст.ст. 36, 49, 42, 276, 277, 278 КПК України, повідомлено ОСОБА_1 про те, що він підозрюється в одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вимогу, будь-якої дії з використанням службового становища, вчиненому службовою особою, яка займає відповідальне становище, поєднаному з вимаганням неправомірної вигоди, предметом якого була неправомірна вигода у великому розмірі, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 29.07.2024 у справі №757/33478/24-к застосовано відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Одночасно визначено запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язків, визначених КПК України. Розмір застави визначено у 136 (сто тридцять шість) розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб в розмірі 411808 (чотириста одинадцять тисяч вісімсот вісім) грн. 00 коп.
09.08.2024 начальником ГУНП у Львівській області затверджено Висновок службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни зі сторони окремих працівників Стрийського РУП ГУНП у Львівській області.
За змістом цього висновку «…27 липня 2024 року до Головного управління Національної поліції у Львівській області (далі – ГУНП) надійшов рапорт поліцейського УГІ ГУНП про те, що цього ж дня працівниками Головного слідчого управління центрального апарату ДБР у межах кримінального провадження від 10.07.2024 №62024000000000600, розпочатого за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, проведено обшук в приміщенні Стрийського РУП ГУНП, а саме в службових кабінетах ВКП Стрийського РУП ГУНП, розташованих в адмінбудівлі, за адресою: м. Стрий, вул. Шевченка, 40 та за місцем проживання начальника ВКП Стрийського РУП ГУНП підполковника поліції ОСОБА_1 (0063175) , який вимагав та отримав 26.07.2024 від громадянина ОСОБА_2 неправомірну вигоду у сумі 10000 доларів США та за не притягнення останнього до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст. 307 КК України. Підполковника поліції ОСОБА_1 затримано у порядку ст. 208 КПК України. За результатами проведеного обшуку за місцем проживання ОСОБА_1 вилучено: два мобільних телефони, записники, грошові кошти, а у службовому приміщенні кабінеті (№14) підполковника поліції ОСОБА_1 - службову документацію, у старшого оперуповноваженого ВКП Стрийського РУП ГУНП капітана поліції ОСОБА_6 та оперуповноваженого ВКП Стрийського РУП ГУНП лейтенанта поліції ОСОБА_7 – 2 мобільних телефони.
Крім того, з приводу вищевказаної події 30.07.2024 до ГУНП за вх. №1588сев з ЛУДВБ НП України надійшло подання «Про призначення службового розслідування за фактом порушення вимог ст. 22, 38 Закону України «Про запобігання корупції».
У ході проведення службового розслідування 30.07.2024 за вих. №661/112/67-2024 надіслано запит старшому слідчому в ОВС Головного слідчого управління ДБР з метою отримання копії повідомлення про підозру начальнику ВКП Стрийського РУП ГУНП підполковнику поліції ОСОБА_1 в рамках досудового розслідування у кримінальному провадженні №62024000000000600, розпочатого 10.07.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, а також інформацію про обрання останньому міри запобіжного заходу.
У подальшому, 08.08.2024 за вх. №543 до УГІ ГУНП з ДБР надійшов лист, з якого вбачається, що слідчим Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №62024000000000600 від 10.07.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. У ході досудового розслідування начальнику ВКП Стрийського РУП ГУНП у Львівській області ОСОБА_1 повідомлено про підозру за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. Слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва, ухвалою №757/33478/24-к від 29.07.2024 відносно підозрюваного ОСОБА_1 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, водночас визначено заставу у 411808 грн. Крім цього, із вищевказаним листом на адресу голови дисциплінарної комісії надійшла копія повідомлення про підозру від 27.07.2024 начальнику ВКП Стрийського РУП ГУНП підполковнику поліції ОСОБА_1 , із змісту якої вбачається, що: «… ОСОБА_1 , будучи службовою особою правоохоронного органу, яка займає відповідальне становище, здійснюючи функції представника влади, до основних завдань якого входить попередження та протидія кримінальним правопорушенням, у невстановленому слідством місці та час, але не пізніше 02.07.2024, з метою особистого протиправного збагачення, вирішив одержати неправомірну вигоду від громадянина ОСОБА_8 . Так 02.07.2024, громадянин ОСОБА_8 рухався на власному автомобілі по автодорозі М06, з м. Сколе у напрямку м. Стрия Львівської області. Приблизно о 20:10 в межах населеного пункту с. Гірне, ОСОБА_9 зупинив наряд патрульної поліції, в подальшому на місце зупинки прибув начальник ВКП Стрийського РУП ГУНП підполковник поліції ОСОБА_1 та інші невстановлені слідством працівники поліції. Громадянин ОСОБА_10 почав тікати з місця зупинки, проте через декілька кілометрів його наздогнав та зупинив екіпаж патрульної поліції. На місце зупинки прибув також і начальник ВКП Стрийського РУП ГУНП підполковник поліції ОСОБА_1 та інші невстановлені працівники поліції. У подальшому, начальник ВКП Стрийського РУП ГУНП підполковник поліції ОСОБА_1 , діючи у порушення вимог закону, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, всупереч інтересам служби, з метою особистого збагачення повідомив ОСОБА_9 , що у його автомобілі знаходяться наркотичні речовини і для того, щоб працівники поліції не викликали СОГ ОСОБА_11 необхідно передати йому неправомірну вигоду у сумі 20000 (двадцять тисяч) доларів США, на що ОСОБА_12 , побоюючись за свою свободу та особисту недоторканість, повідомив, що йому потрібен час, щоб зібрати потрібну суму грошових коштів. Громадянин ОСОБА_10 , усвідомлюючи що від нього вимагають передачу неправомірної вигоди за не притягнення до кримінальної відповідальності, звернувся до Державного бюро розслідувань з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення і у подальшому діяв під контролем відповідних працівників. 24.07.2024 приблизно о 10:51, за адресою: м. Стрий, вул. Болехівська, громадянина ОСОБА_9 зупинили працівники Стрийського РУП ГУНП запропонували пройти огляд на стан наркотичного сп?яніння, для чого необхідно прослідувати разом з ними, на вказану пропозицію громадянин ОСОБА_13 погодився. У подальшому, близько о 11:06 до автомобіля ОСОБА_9 підійшов ОСОБА_1 у супроводі одного, на даний час не встановленого працівника поліції. ОСОБА_1 пройшов далі з громадянином ОСОБА_14 із вказаним невстановленим працівником поліції почали обшукувати громадянина ОСОБА_9 на предмет наявності записуючих пристроїв. У подальшому, підполковник поліції ОСОБА_1 , діючи у порушення вимог закону, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, всупереч інтересам служби, з метою особистого збагачення, дізнавшись, що громадянин ОСОБА_12 не володіє, раніше обумовленою сумою неправомірної вигоди, запитав у останнього, якою сумою грошових коштів він володіє на даний час. На що ОСОБА_12 повідомив, що зібрав половину від раніше обумовленої суми грошових коштів, тобто 10000 (десять тисяч) доларів США, але може передати неправомірну вигоду ОСОБА_1 не раніше ніж 26.07.2024. Підполковник поліції ОСОБА_1 , продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на вимагання та одержання неправомірної вигоди, висловив вимогу ОСОБА_8 , надати йому 26.07.2024 неправомірну вигоду у сумі 10000 (десять тисяч) доларів США за вирішення питання про не притягнення останнього до кримінальної відповідальності у визначені ним час, спосіб та місці. У подальшому, ОСОБА_1 продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на вимагання та одержання неправомірної вигоди 26.07.2024, під час телефонної розмови, дав вказівку ОСОБА_11 о 20:00 прибути до с. Конюхів, Стрийського району, Львівської області, на перехрестя вул. Олекси Гасина та вул. Нової, і взяти з собою раніше обумовлену суму неправомірної вигоди у розмірі 10000 (десять тисяч) доларів США. Продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на вимагання та одержання неправомірної вигоди 26.07.2024 приблизно о 20:00 ОСОБА_1 , перебуваючи у с. Конюхів, Стрийського району, Львівської області, на перехресті вулиць Олекси Гасина та Нової, підійшов до автомобіля у якому перебував ОСОБА_12 , після чого ОСОБА_1 , перебуваючи у вказаному місці у вказаний час, висловив вимогу передати йому раніше обумовлену суму неправомірної вигоди у розмірі 10000 (десять тисяч) доларів США, поклавши її до пакету. ОСОБА_8 , на виконання вимоги ОСОБА_1 , поклав раніше обумовлену суму неправомірної вимоги у розмірі 10000 (десять тисяч) доларів США до білого пакету і передав особисто у руки ОСОБА_1 . Після отримання вказаних грошових коштів та доведення свого злочинного умислу до кінця, ОСОБА_1 залишив місце вчинення кримінального правопорушення. Таким чином ОСОБА_1 у період часу з 02.07.2024 по 26.07.2024 вчинив вимагання та отримання неправомірної вигоди у 10000 (десять тисяч) доларів США, що станом на 26.07.2024 згідно офіційного курсу Національного банку України становить 411977 грн. За таких обставин ОСОБА_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, а саме у одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням службового становища, вчиненому службовою особою, яка займає відповідальне становище, поєднаному з вимаганням неправомірної вигоди, неправомірна вигода у великому розмірі, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України...
… підполковник поліції ОСОБА_1 , достовірно знав про заборону відповідно до статті 22 Закону України «Про запобігання корупції, а саме використовувати своє службове повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вимоги…
Причинами та умовами, що сприяли вчиненню ОСОБА_1 , корупційного правопорушення, стало його бажання незаконного особистого збагачення. Особиста недисциплінованість, недотримання та небажання застосовувати в службовій діяльності заборон і обмежень, встановлених ЗУ «Про запобігання корупції», зокрема статтей 22 та 38 цього закону.
Зазначені факти не лише суперечать сутності й призначенню правоохоронних інституцій, зокрема поліції, в підрозділі, де проходить службу підполковник поліції ОСОБА_1 , який зобов`язаний вчиняти дії щодо підтримання правопорядку, а й розхитують підвалини державності, викривляє уявлення населення про інтереси та ідеали громадянського суспільства на шляху до інтеграції нашої держави в європейську спільноту.
Крім того встановлено, що підполковник поліції ОСОБА_1 в порушення вимог п. 2, 8, 11, 12 розділу 2 посадової інструкції начальника ВКП Стрийського РУП ГУНП, вимог пунктів 1, 2, 3 розділу ХХІ Інструкції про організацію оперативно-розшукової діяльності та негласної роботи оперативними підрозділами Національної поліції України», затвердженої наказом МВС України від 05.05.2016 №07 не контролював підготовку до зустрічей, перевірку поступаючих даних, виконання запланованих заходів, не здійснював контрольних зустрічей з негласним апаратом, не здійснював контроль за своєчасним збором інформації і якісною перевіркою сигналів про заплановані чи скоєні злочини та протиправні дії, які поступають від негласного апарату кримінальної поліції, не вів контроль і не надавав допомогу оперативному складу кримінальної поліції в роботі з негласним апаратом, особисті справи з результатами роботи від оперативних контактів не заводив, ОРС не вивчав та вказівок (доручень) по активізації роботи по ОРС, заведених з метою документування осіб, що готуються до вчинення кримінальних правопорушень, в тому числі ОРС, які знаходяться на обліку більше 5-ти років, а також СКСП, із використанням усіх оперативних можливостей не надавав та не здійснював контролю за підлеглими працівниками щодо використання ними можливостей УОС та УОТ під час проведення ОРЗ...
При визначені виду дисциплінарного стягнення враховано тяжкість дисциплінарного проступку, вчиненого ОСОБА_1 , обставин, за яких його допущеного, а також скоєння вчинку, що дискредитує та підриває авторитет поліції».
За результатом проведення службового розслідування дисциплінарна комісія дійшла висновку « 3. За грубе порушення службової дисципліни, зокрема вимог пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 та частини 1 статті 61 Закону України «Про Національну поліцію», статті 22 та статті 38 Закону України «Про запобігання корупції», частини 1, підпунктів 1, 2, 6, 13 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII, абзаців 2, 3, 6 пункту 1 розділу ІІ та абзацу 2 пункту 3 та абзацу 3 пункту 4 розділу V Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179, пункту 6 Розділу ІІ «Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події», затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 №100, який зареєстровано у Міністерстві юстиції України 05 березня 2019 року за №223/33194, пунктів 43, 44, 80 розділу VII, пунктів 1, в розділу 1, пунктів 1, 2, 3 розділу ХХІ «Інструкції про організацію оперативно-розшукової діяльності та негласної роботи оперативними підрозділами Національної поліції України», затвердженої наказом МВС України від 05.05.2016 №07, який зареєстровано у Міністерстві юстиції України 10 травня 2016 року за №696/28826, підпунктів 1.1 та 1.2 пункту 1 наказу ГУНП у Львівській області від 27.04.2023 №1470 «Про покращення службової дисципліни та забезпечення належного інформування» та абзацу першого, пунктів 2, 8, 11, 12, 42, 45 розділу 2 посадової інструкції начальника ВКП Стрийського РУП ГУНП у Львівській області, на підставі пункту 7 частини 3 статті 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII, застосувати до начальника ВКП Стрийського РУП ГУНП підполковника поліції ОСОБА_1 (0063175) дисциплінарне стягнення - звільнення зі служби в поліції.
10. Начальнику Стрийського РУП ГУНП у Львівській області:
10.1. Обставини події, яка мала місце за участю начальника ВКП Стрийського РУП ГУНП у Львівській області підполковника поліції ОСОБА_1 , довести до відома підпорядкованого особового складу».
За змістом наказу Головного управління Національної поліції у Львівській області від 14.08.2024 №3181 «Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих працівників Стрийського РУП ГУНП», «…проведеним службовим розслідуванням у формі письмового провадження (висновок від 09.08.2024) встановлено, що факти, які стали підставою для призначення та проведення службового розслідування, стали можливими унаслідок безвідповідального ставлення до виконання службових обов?язків та повного ігнорування вимог чинного законодавства зі сторони начальника ВКП Стрийського РУП ГУНП у Львівській області підполковника поліції ОСОБА_1 , який як працівник поліції, відповідно до частини 1 статті 61 Закону України «Про Національну поліцію» та підпункту « 3» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», являється суб?єктом на якого поширюється дія цього Закону та будучи керівником, який повинен бути прикладом дотримання Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, професійно-етичних вимог, основних принципів професійної діяльності та правил поведінки поліцейських, визначених Правилами етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179, вимагати їх дотримання від підлеглих, а також не мати права використовувати службове становище в особистих інтересах або інтересах третіх осіб, однак в порушення вимог статті 22 та статті 38 Закону України «Про запобігання корупції», пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», пункту б Розділу ІІ «Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події», затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 №100, який зареєстровано у Міністерстві юстиції України 05 березня 2019 року за №223/33194, частини 1, підпунктів 1, 6, 13 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII, абзаців 2, 3, 6 пункту 1 розділу ІІ та абзацу 2 пункту 3 та абзацу 3 пункту 4 розділу V Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179, абзацу першого, пунктів 42, 45 розділу 2 посадової інструкції начальника ВКІІ Стрийського РУП ГУНП у Львівській області, підпунктів 1.1 та 1.2 пункту 1 наказу ГУНП у Львівській області від 27.04.2023 №1470 «Про покращення службової дисципліни та забезпечення належного інформування», щодо обов`язку поліцейського за будь-яких обставин, як у робочий, так і в неробочий час, дотримуватись основоположних принципів, які закріплені у вищевказаних законодавчих актах України, зокрема: верховенства права, законності, відкритості та прозорості, справедливості та рівності; неухильно дотримуватись антикорупційного законодавства України, обмежень, пов`язаних зі службою в Національній поліції України, визначених Законами України «Про Національну поліцію», бути прикладом для підлеглих, обов`язку контролювати дотримання підлеглими службової дисципліни, аналізувати її стан та об`єктивно доповідати про це безпосередньому керівникові, проводити профілактичну роботу із зміцнення службової дисципліни та запобігання вчиненню підлеглими правопорушень, бути прикладом дотримання Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, професійно-етичних вимог, основних принципів професійної діяльності та правил поведінки поліцейських, не допускати дій, що підривають та дискредитують авторитет органів поліції, керуючись хибним почуттям власної безкарності, вступив із громадянином ОСОБА_2 у неслужбові стосунки та вчинив дії, що стали підставою для оголошення йому підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. Водночас, підполковник поліції ОСОБА_1 достовірно знав про заборону відповідно до статті 22 Закону України «Про запобігання корупції», а саме використовувати своє службове повноваження або своє становище та пов?язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди. При цьому, підполковник поліції ОСОБА_1 будучи представником правоохоронного органу про даний факт з метою припинення правопорушення безпосереднього керівника рапортом не повідомив та на лінію « 102» дане правопорушення не зафіксував.
Причинами та умовами, що сприяли вчиненню підполковником поліції ОСОБА_1 корупційного правопорушення, стало його бажання незаконного особистого збагачення, особиста недисциплінованість, недотримання та не бажання застосовувати в службовій діяльності заборон і обмежень встановлених ЗУ «Про запобігання корупції», зокрема статей 22 та 38 цього Закону.
Зазначені факти не лише суперечать сутності й призначенню правоохоронних інституцій, зокрема поліції, в підрозділі де проходить службу підполковник поліції ОСОБА_1 , який зобов`язаний вчиняти дії щодо підтримання правопорядку, а й розхитують підвалини державності, викривляє уявлення населення про інтереси та ідеали громадянського суспільства на шляху до інтеграції нашої держави в європейську спільноту.
Крім цього, встановлено, що підполковник поліції ОСОБА_1 в порушення вимог пунктів 2, 8, 11, 12 розділу 2 посадових інструкцій начальника ВКП Стрийського РУП ГУНП (№7960/47/01/24 від 06.05.2024), вимог пунктів 43, 44, 80 розділу VII, пунктів 7, 8 розділу IX, пунктів 1, 2, 3 розділу XXI «Інструкції про організацію оперативно-розшукової діяльності та негласної роботи оперативним підрозділам Національної поліції України», затвердженої наказом МВС України від 05.05.2016 №07, який зареєстровано у Міністерстві юстиції України від 10 травня 2016 року за №696/28826, не контролював підготовку до зустрічей, перевірку поступаючих даних, виконання запланованих заходів, не здійснював контрольних зустрічей з негласним апаратом, не здійснював контролю за своєчасним збором інформації і якісною перевіркою сигналів про заплановані чи скоєні злочини та протиправні дії, які поступають від негласного апарату кримінальної поліції, не вів контроль і не надавав допомогу оперативному складу кримінальної поліції в роботі з негласним апаратом, особисті справи з результатами роботи від оперативних контактів не заводив, ОРС не вивчав та вказівок (доручень) по активізації роботи по ОРС, заведених з метою документування осіб, що готуються до вчинення кримінальних правопорушень, в тому числі ОРС, які знаходяться на обліку більше 5-ти років, а також СКСП, із використанням усіх оперативних можливостей не надавав та не здійснював контролю за підлеглими працівниками щодо використання ними можливостей УОС та УОТЗ під час проведення ОРЗ.
При визначенні виду дисциплінарного стягнення враховано тяжкість дисциплінарного проступку, вчиненого ОСОБА_1 , обставин, за яких його допущено, а також скоєння вчинку, що дискредитує та підриває авторитет поліції. В той же час, проаналізувавши сукупність встановлених обставин допущеного ОСОБА_1 дисциплінарного проступку та те, що останній, замість безумовного виконання закріплених законами перед поліцією завдань, їх грубо проігнорував , відтак своїм вчинком дискредитував та підірвав авторитет поліції та поставив під сумнів доцільність свого подальшого проходження служби в органах Національної поліції, дисциплінарна комісія дійшла до висновку про необхідність застосування відносно підполковника поліції ОСОБА_1 найсуворішого дисциплінарного статтею, передбаченого статтею 13 Дисциплінарного Статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII.
На підстав вищенаведеного, з урахуванням характеру проступку, обставин, за яких він був вчинений, особи порушника, ступінь його вини, обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби, наказано: 
1. За грубе порушення службової дисципліни, зокрема вимог пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 та частини 1 статті 61 Закону України «Про Національну поліцію», статті 22 та статті 38 Закону України «Про запобігання корупції», частини 1, підпунктів 1, 2, 6, 13 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII, абзаців 2, 3, 6 пункту 1 розділу ІІ та абзацу 2 пункту 3 та абзацу 3 пункту 4 розділу V Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179, пункту 6 Розділу ІІ «Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події», затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 №100, який зареєстровано у Міністерстві юстиції України 05 березня 2019 року за №223/33194, пунктів 43, 44, 80 розділу VII, пунктів 1, в розділу 1, пунктів 1, 2, 3 розділу ХХІ «Інструкції про організацію оперативно-розшукової діяльності та негласної роботи оперативними підрозділами Національної поліції України», затвердженої наказом МВС України від 05.05.2016 №07, який зареєстровано у Міністерстві юстиції України 10 травня 2016 року за №696/28826, підпунктів 1.1 та 1.2 пункту 1 наказу ГУНП у Львівській області від 27.04.2023 №1470 «Про покращення службової дисципліни та забезпечення належного інформування» та абзацу першого, пунктів 2, 8, 11, 12, 42, 45 розділу 2 посадової інструкції начальника ВКП Стрийського РУП ГУНП у Львівській області, на підставі пункту 7 частини 3 статті 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII, застосовано до начальника ВКП Стрийського РУП ГУНП підполковника поліції ОСОБА_1 (0063175) дисциплінарне стягнення - звільнення зі служби в поліції та відповідно до пункту 3.2. розділу 3 Положення №37 «Про преміювання поліцейських Головного управління Національної поліції у Львівській області» встановити визначену згідно рекомендованих розмірів грошового забезпечення щомісячну премію у розмірі 1% за серпень місяць 2024 року.
Відповідно до наказу Головного управління Національної поліції у Львівській області від 16.08.2024 №494о/с «Про особовий склад» підполковника поліції ОСОБА_1 (0063175), начальника відділу кримінальної поліції Стрийського районного управління поліції ГУНП звільнено відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» зі служби в поліції за пунктом 6 частини 1 статті 77 (у зв`язку із реалізаціє дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України).
Відповідно до витягу з наказу Головного управління Національної поліції у Львівській області від 10.09.2024 №579 о/с «По особовому складу» у зв`язку перебування підполковника поліції ОСОБА_1 , начальника відділу кримінальної поліції Стрийського районного управління поліції ГУНП на лікуванні з 06 по 16 серпня 2024 року, перенесено дату звільнення з 19 серпня 2024 року.
Спір у цій справі виник у зв`язку з накладенням дисциплінарного стягнення на поліцейського у вигляді звільнення зі служби в поліції відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону № 580-VIII (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України).
Надаючи правову оцінку цим правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд застосовує такі норми чинного законодавства та робить висновки по суті спору.
Частиною 2 ст. 19 Конституції України унормовано, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Аналіз цієї норми дає змогу виснувати, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Статтею 43 Конституції України громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.
Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про Національну поліцію» (далі - Закон №580-VIII), Дисциплінарним статутом Національної поліції України, затвердженим Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» (далі - Дисциплінарний статут), Порядком проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2018 року №893 (далі - Порядок №893), Правилами етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 09.11.2016 №1179 (далі - Правила етичної поведінки).
За правилами ст. 3 Закону №580-VIII у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.
На працівників поліції (поліцейських та державних службовців) поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції».
Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону №580-VIII поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу в поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.
Частиною першою ст.18 Закону №580-VIII регламентовано, що поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.
Згідно з ч. 1, 2 ст. ст. 19 Закону №580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону, а також з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України «Про оборону України». Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.
Відповідно до преамбули Дисциплінарного статуту, цей Статут визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження. Дія цього Статуту поширюється на поліцейських, осіб, які мають спеціальні звання Бюро економічної безпеки України, співробітників Служби судової охорони та осіб рядового і начальницького складу Державного бюро розслідувань, які повинні неухильно додержуватися його вимог.
Згідно з ч. 1-2 ст. 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - це дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.
Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; 5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; 7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; 8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; 9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; 10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; 11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; 12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; 13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; 14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.
Поліцейський перебуває під захистом держави. Права поліцейського та порядок їх реалізації з урахуванням особливостей служби в поліції визначаються Конституцією та законами України. Обмеження прав поліцейського не допускається, крім випадків, визначених законом (ч. 4, 5 ст. 1 Дисциплінарного статуту).
Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 3 Дисциплінарного статуту керівник несе відповідальність за дотримання підлеглими службової дисципліни. З метою забезпечення дотримання службової дисципліни керівник зобов`язаний, зокрема, контролювати дотримання підлеглими службової дисципліни, аналізувати її стан та об`єктивно доповідати про це безпосередньому керівникові, проводити профілактичну роботу із зміцнення службової дисципліни та запобігання вчиненню підлеглими правопорушень.
Розділ III Дисциплінарного статуту врегульовує питання щодо дисциплінарних стягнень поліцейських.
За приписами ч. 1, 3 ст. 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.
Відповідно до ст. 12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
За дефініцією, закріпленою у ч. 1 ст. 13 Дисциплінарного статуту, дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.
Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони (ч. 2 ст. 13 Дисциплінарного статуту).
За правилами ч. 3 ст. 13 Дисциплінарного статуту до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.
Відповідно до ч. 1-4 ст. 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.
Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.
Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.
Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
За правилами ч. 1, 15 Дисциплінарного статуту проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії. За результатами проведеного службового розслідування дисциплінарна комісія приймає рішення у формі висновку.
Засади забезпечення поліцейському права на захист унормовані ст. 18 Дисциплінарного статуту, відповідно до ч. 1 якої під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 18 Дисциплінарного статуту поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право: 1) надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; 2) подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають відношення до справи; 3) ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України «Про захист персональних даних», «Про державну таємницю» та іншими законами; 4) подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування; 5) користуватися правничою допомогою.
Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право відмовитися від надання пояснень. Факт такої відмови фіксується шляхом складення акта, що підписується членом дисциплінарної комісії, присутнім під час відмови, та іншими особами, присутніми під час відмови.
Порядок застосування дисциплінарних стягнень унормований приписами ст. 19 Дисциплінарного статуту.
Так, згідно з ч. 1 зазначеної норми у висновку за результатами службового розслідування зазначаються: 1) дата і місце складання висновку, прізвище та ініціали, посада і місце служби членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування; 2) підстава для призначення службового розслідування; 3) обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку; 4) пояснення поліцейського щодо обставин справи; 5) пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; 6) пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; 7) документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 8) відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; 9) причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення; 10) висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону; 11) вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку.
Відповідно до ч. 3 ст. 19 Дисциплінарного статуту під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.
Частинами 7, 8 ст. 19 Дисциплінарного статуту регламентовано, що у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.
Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.
Особливості проведення службового розслідування в період дії воєнного стану визначені у розділі V Дисциплінарного статуту.
Відповідно до ч. 1 ст. 26 Дисциплінарного статуту у період дії воєнного стану службове розслідування проводиться з дотриманням вимог цього Статуту з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Службове розслідування призначається та проводиться у формі письмового провадження.
Службове розслідування за фактом порушення поліцейським службової дисципліни може проводитися як дисциплінарною комісією, так і однією особою, у тому числі безпосередньо уповноваженим керівником, який одноособово здійснює передбачені Статутом повноваження дисциплінарної комісії (далі - уповноважена особа).
Відповідно до частини десятої статті 14, частини сьомої статті 15 Дисциплінарного статуту, з метою належної організації заходів, спрямованих на зміцнення службової дисципліни в діяльності органів та підрозділів Національної поліції України, запобігання надзвичайним подіям за участю поліцейських, упорядкування питань призначення, проведення службових розслідувань за фактами порушення поліцейськими службової дисципліни, було затверджено, зокрема, Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України (Порядок №893).
Згідно з п. 1 розділу І Порядку №893 цей Порядок визначає процедуру проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування.
Відповідно до п. 1, 2 розділу ІІ Порядку №893 службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
Службове розслідування призначається, зокрема, за наявності даних про: внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про скоєння поліцейським кримінального правопорушення; повідомлення поліцейському про підозру в учиненні ним кримінального правопорушення, якщо службове розслідування не було проведено на підставі абзацу другого цього пункту або якщо за його результатами не було встановлено дисциплінарного проступку; надходження подання спеціально уповноваженого суб`єкта у сфері протидії корупції або припису Національного агентства з питань запобігання корупції, в якому міститься вимога щодо проведення службового розслідування з метою виявлення причин та умов, за яких стало можливим учинення корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення чи невиконання вимог Закону України «Про запобігання корупції» тощо.
За змістом п. 1, 4 розділу V Порядку №893 проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.
Службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.
Згідно з п. 2-5 розділу VI Порядку №893 підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія. 
У вступній частині висновку службового розслідування викладаються такі відомості: дата і місце складання висновку службового розслідування, прізвище та ініціали, посада і місце служби (роботи) голови (заступника голови) та членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування; підстава для проведення службового розслідування; форма розгляду справи дисциплінарною комісією (відкрите засідання чи письмове провадження). У разі залучення до проведення службового розслідування фахівців та представника поліцейського також зазначаються їх прізвища, ініціали та статуси у службовому розслідуванні.
В описовій частині висновку службового розслідування викладаються відомості, встановлені під час проведення службового розслідування: обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, час, місце, спосіб, мотив учинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв`язку з цим; посада, звання, прізвище, ім`я, по батькові, персональні дані (дата і місце народження, освіта, період служби в поліції і на займаній посаді - із дотриманням вимог Закону України «Про захист персональних даних»), відомості, що характеризують поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; пояснення поліцейського щодо обставин справи, а в разі відмови від надання такого пояснення - інформація про засвідчення цього факту відповідним актом про відмову надати пояснення чи поштове повідомлення про вручення або про відмову від отримання виклику для надання пояснень чи повернення поштового відправлення з позначкою про невручення; пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; документи та матеріали, що підтверджують та (або) спростовують факт учинення дисциплінарного проступку; обставини, що обтяжують або пом`якшують відповідальність поліцейського, визначені статтею 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України; причини та умови, що призвели до вчинення виявленого дисциплінарного проступку, обставини, що знімають із поліцейського звинувачення. В описовій частині зазначаються також відомості про залучення фахівців та результати їх участі в службовому розслідуванні. При проведенні службових розслідувань за фактами витоку секретної інформації зазначаються форма допуску до робіт, пов`язаних з державною таємницею, поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, або осіб, дані яких зазначаються у висновку службового розслідування, а також номер, дата наказу про надання доступу до секретної інформації та найменування органу і посадової особи, який(а) видав(ла) цей наказ.
Якщо до строку проведення службового розслідування не враховано документально підтверджений час перебування поліцейського, стосовно якого його призначено, у відрядженні, на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності) або у відпустці, інформація про це зазначається у висновку службового розслідування.
У резолютивній частині висновку службового розслідування дисциплінарною комісією зазначаються: висновок щодо наявності або відсутності в діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону, іншого нормативно-правового чи організаційно-розпорядчого акта, наказу керівника, який було порушено. У разі неможливості встановлення за результатами службового розслідування факту наявності/відсутності в діях (бездіяльності) поліцейського складу дисциплінарного проступку внаслідок неможливості отримання доступу до необхідних документів такі обставини розцінюються на користь поліцейського, стосовно якого призначено службове розслідування; вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського в разі наявності в його діянні ознак дисциплінарного проступку; відомості про списання чи відновлення використаних, пошкоджених або втрачених матеріальних цінностей, зброї, боєприпасів, службових документів, а також про надсилання матеріалів службового розслідування до відповідних органів для прийняття рішення згідно із законодавством; запропоновані заходи, спрямовані на усунення виявлених під час службового розслідування недоліків, причин та умов виникнення обставин, які стали підставою для призначення службового розслідування.
Абзацами 2, 3, 6 пункту 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки визначено, що під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен: професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами; поважати і не порушувати права та свободи людини, до яких, зокрема, відносяться права: на життя; на повагу до гідності; на свободу та особисту недоторканність; недоторканність житла; на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань; на свободу світогляду і віросповідання; володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; на мирні зібрання; неухильно дотримуватись антикорупційного законодавства України, обмежень, пов`язаних зі службою в Національній поліції України, визначених Законами України «Про Національну поліцію», «Про запобігання корупції» та іншими актами законодавства України.
Відповідно до п. 3 розділу IV Правил етичної поведінки за будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час поліцейський зобов`язаний дотримуватися норм професійної етики. При зверненні до особи поліцейському заборонено бути зверхнім, погрожувати, іронізувати, використовувати ненормативну лексику та допускати дискримінацію в будь-якій формі.
Згідно з абз. 3 п. 4 розділу V Правил етичної поведінки керівник органу (підрозділу) поліції не має права використовувати службове становище в особистих інтересах або інтересах третіх осіб.
Як висновується з аналізу нормативно-правових актів, які регулюють діяльність працівників органів поліції, що законодавець висуває підвищені вимоги до поліцейського у зв`язку із особливим статусом Національної поліції, а також спрямованістю діяльності поліції на служіння суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, підтримання публічної безпеки і порядку. У свою чергу, недотримання поліцейським вищезазначених вимог є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до порушника застосовуються заходи дисциплінарного стягнення. Окрім того, в даному випадку позивач займав посаду начальника відділу кримінальної поліції Стрийського районного управління поліції ГУНП у Львівській області і зобов`язаний був своєю поведінкою показувати приклад, заохочувати етичну поведінку підлеглих.
У свою чергу, недотримання поліцейським вищезазначених вимог є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до порушника застосовуються заходи дисциплінарного стягнення.
На підставі п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону №580-VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
Пунктом 10 ч. 1 ст. 77 Закону №580-VIII передбачено, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення.
З аналізу норм законодавства, яке регулює особливості проходження служби в поліції слідує, що однією з підстав для звільнення зі служби в поліції є реалізація дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту. Іншою підставою звільнення є набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення.
Верховний Суд неодноразово у своїх постановах зазначав, що притягнення до відповідальності за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення (пункт 10 частини першої статті 77 Закону № 580-VІІІ), є окремими підставами для звільнення зі служби в поліції та припинення служби в поліції, не пов`язаними із притягненням особи до дисциплінарної відповідальності (пункт 6 частини першої статті 77 Закону № 580-VІІІ).
Акцентуючи увагу на тому, що Закон №580-VІІІ виокремлює зазначені підстави для звільнення зі служби в поліції, Верховний Суд у справі № 804/4096/17 (постанова від 02.10.2019) мав на меті звернути увагу, що вчинення поліцейським діяння, за яке передбачено одночасно різні види юридичної відповідальності, зокрема дисциплінарну, кримінальну та/або адміністративну, не у всіх випадках ставить їх у залежність одне від одного.
Отже, такі підстави для звільнення зі службі в поліції, як притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення, не слід ототожнювати із підставами для притягненням до дисциплінарної відповідальності.
Такої правової позиції дотримувався Верховний Суд і в подальшій правозастосовній практиці у подібних правовідносинах, зокрема у постановах від 07.02.2020 у справі №260/1118/18, від 26.11.2020 у справі № 580/1415/19, від 22.02.2023 у справі № 200/11036/20-а, від 14.03.2023 у справі №320/1206/21, від 03.04.2024 у справі № 420/9503/22, від 15.08.2024 у справі №420/5700/23 та багатьох інших.
У цій справі суд також враховує, що види дисциплінарних стягнень, які можуть застосовуватися до поліцейських, визначені у статті 13 Дисциплінарного статуту. Підставою для застосування цих стягнень є вчинення дисциплінарних проступків (дій, що порушують службову дисципліну), а саме невиконання чи неналежне виконання службової дисципліни. Ці обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини поліцейського, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого начальник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні поліцейського складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, вирішує питання щодо наявності чи відсутності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтовуючи при цьому своє рішення у відповідному наказі.
Адміністративний суд у силу вимог ст. 2 КАС України в порядку судового контролю за рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єктів владних повноважень повинен дослідити, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, розсудливо, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, пропорційно тощо.
Правова оцінка судами правильності та обґрунтованості рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності повинна полягати насамперед в тому, чи таке рішення прийнято у межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені Конституцією України та законами України, чи дійсно у діях особи є ознаки дисциплінарного проступку та установлені законом підстави для застосування до неї дисциплінарного стягнення.
Слід ураховувати, що звільнення у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби не пов`язано з кримінально-правовою кваліфікацією тих самих діянь, які, водночас, стали підставою для службового розслідування та кримінального провадження.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини не є порушенням статті 6 Конвенції притягнення до дисциплінарної відповідальності на основі відомостей про факти, що встановлені у кримінальному провадженні, якщо такі відомості аналізувалися під кутом зору правил службової етики, навіть якщо особа була у кримінальному провадженні виправданою (див. mutatis mutandis рішення Європейської комісії з прав людини від 06.10.1982 у справі «X. v. Austria» про неприйнятність заяви № 9295/81) чи таке провадження було закрите (див. mutatis mutandis рішення Європейської комісії з прав людини від 07.10.1987 у справі «C. v. the United Kingdom» про неприйнятність заяви № 11882/85). Більше того, гарантована пунктом 2 статті 6 Конвенції презумпція невинуватості застосовується до процедури, яка за своєю суттю є кримінальною, і в межах якої суд робить висновок про вину особи саме у кримінально-правовому сенсі (рішення Європейського суду з прав людини від 11 лютого 2003 року у справі «Ringvold v. Norway», заява №34964/97). Відтак зазначена гарантія не може бути поширена на дисциплінарні й інші провадження, які згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції охоплюються поняттям спору щодо прав та обов`язків цивільного характеру.
Тож вирішення питання про правомірність притягнення працівника органів поліції до дисциплінарної відповідальності, передбачає необхідність з`ясовувати склад дисциплінарного проступку в його діях, незалежно від того, яку кримінально-правову кваліфікацію, ці ж самі дії особи отримали в рамках кримінального провадження та які наслідки, у підсумку, настали для такої особи.
Такий підхід до вирішення питання про правомірність притягнення осіб до дисциплінарної відповідальності застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 25.04.2018 у справі № 800/547/17, а також Верховним Судом, зокрема, у постановах від 07.02.2020 у справі № 260/1118/18, від 28.02.2020 у справі № 825/1398/17, від 06.03.2020 у справі № 804/1758/18 та від 20.10.2020 у справі № 340/1502/19, а також від 22.02.2023 у справі № 200/11036/20-а, від 14.03.2023 у справі № 320/1206/21 тощо.
Повертаючись до матеріалів цієї справи, судом встановлено, що громадянин ОСОБА_8 10.07.2024 звернувся до Державного бюро розслідувань з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, на підставі якого внесення відомостей в ЄРДР за №6202400000000600 від 10.07.2024.
27.07.2024 до ГУНП у Львівській області надійшов рапорт працівника УГІ ГУНП з приводу можливого порушення службової дисципліни зі сторони окремих працівників Стрийського РУП ГУНП, що призвело до внесення відомостей в ЄРДР.
Наказом ГУНП у Львівській області від 29.07.2024 №2907 призначено за фактом можливого порушення службової дисципліни зі сторони окремих працівників Стрийського РУП ГУНП у Львівській області службове розслідування у формі письмового провадження та на час проведення службового розслідування відсторонено від виконання службових обов`язків начальника ВКП Стрийського РУП ГУНП підполковника поліції ОСОБА_1 .
27.07.2024 старшим слідчим в особливо важливих справах першого відділу Управління з досудового розслідування військових правопорушень, а також порушень проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, вчинених внаслідок ведення російською федерацією, із залученням представників інших держав, агресивної війни проти України Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань повідомлено ОСОБА_1 про те, що він підозрюється в одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вимогу, будь-якої дії з використанням службового становища, вчиненому службовою особою, яка займає відповідальне становище, поєднаному з вимаганням неправомірної вигоди, предметом якого була неправомірна вигода у великому розмірі, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 29.07.2024 у справі №757/33478/24-к застосовано відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. 
09.08.2024 начальником ГУНП у Львівській області затверджено Висновок службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни зі сторони окремих працівників Стрийського РУП ГУНП у Львівській області.
За результатом проведення службового розслідування дисциплінарна комісія дійшла висновку « 3. За грубе порушення службової дисципліни, зокрема вимог пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 та частини 1 статті 61 Закону України «Про Національну поліцію», статті 22 та статті 38 Закону України «Про запобігання корупції», частини 1, підпунктів 1, 2, 6, 13 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII, абзаців 2, 3, 6 пункту 1 розділу ІІ та абзацу 2 пункту 3 та абзацу 3 пункту 4 розділу V Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179, пункту 6 Розділу ІІ «Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події», затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 №100, який зареєстровано у Міністерстві юстиції України 05 березня 2019 року за №223/33194, пунктів 43, 44, 80 розділу VII, пунктів 1, в розділу 1, пунктів 1, 2, 3 розділу ХХІ «Інструкції про організацію оперативно-розшукової діяльності та негласної роботи оперативними підрозділами Національної поліції України», затвердженої наказом МВС України від 05.05.2016 №07, який зареєстровано у Міністерстві юстиції України 10 травня 2016 року за №696/28826, підпунктів 1.1 та 1.2 пункту 1 наказу ГУНП у Львівській області від 27.04.2023 №1470 «Про покращення службової дисципліни та забезпечення належного інформування» та абзацу першого, пунктів 2, 8, 11, 12, 42, 45 розділу 2 посадової інструкції начальника ВКП Стрийського РУП ГУНП у Львівській області, на підставі пункту 7 частини 3 статті 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII, застосувати до начальника ВКП Стрийського РУП ГУНП підполковника поліції ОСОБА_1 (0063175) дисциплінарне стягнення - звільнення зі служби в поліції.
За змістом наказу Головного управління Національної поліції у Львівській області від 14.08.2024 №3181 «Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих працівників Стрийського РУП ГУНП», «…проведеним службовим розслідуванням у формі письмового провадження (висновок від 09.08.2024) встановлено, що факти, які стали підставою для призначення та проведення службового розслідування, стали можливими унаслідок безвідповідального ставлення до виконання службових обов?язків та повного ігнорування вимог чинного законодавства зі сторони начальника ВКП Стрийського РУП ГУНП у Львівській області підполковника поліції ОСОБА_1 , який як працівник поліції, відповідно до частини 1 статті 61 Закону України «Про Національну поліцію» та підпункту « 3» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», являється суб?єктом на якого поширюється дія цього Закону та будучи керівником, який повинен бути прикладом дотримання Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, професійно-етичних вимог, основних принципів професійної діяльності та правил поведінки поліцейських, визначених Правилами етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179, вимагати їх дотримання від підлеглих, а також не мати права використовувати службове становище в особистих інтересах або інтересах третіх осіб, однак в порушення вимог статті 22 та статті 38 Закону України «Про запобігання корупції», пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», пункту б Розділу ІІ «Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події», затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 №100, який зареєстровано у Міністерстві юстиції України 05 березня 2019 року за №223/33194, частини 1, підпунктів 1, 6, 13 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII, абзаців 2, 3, 6 пункту 1 розділу ІІ та абзацу 2 пункту 3 та абзацу 3 пункту 4 розділу V Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179, абзацу першого, пунктів 42, 45 розділу 2 посадової інструкції начальника ВКІІ Стрийського РУП ГУНП у Львівській області, підпунктів 1.1 та 1.2 пункту 1 наказу ГУНП у Львівській області від 27.04.2023 №1470 «Про покращення службової дисципліни та забезпечення належного інформування», щодо обов`язку поліцейського за будь-яких обставин, як у робочий, так і в неробочий час, дотримуватись основоположних принципів, які закріплені у вищевказаних законодавчих актах України, зокрема: верховенства права, законності, відкритості та прозорості, справедливості та рівності; неухильно дотримуватись антикорупційного законодавства України, обмежень, пов`язаних зі службою в Національній поліції України, визначених Законами України «Про Національну поліцію», бути прикладом для підлеглих, обов`язку контролювати дотримання підлеглими службової дисципліни, аналізувати її стан та об`єктивно доповідати про це безпосередньому керівникові, проводити профілактичну роботу із зміцнення службової дисципліни та запобігання вчиненню підлеглими правопорушень, бути прикладом дотримання Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, професійно-етичних вимог, основних принципів професійної діяльності та правил поведінки поліцейських, не допускати дій, що підривають та дискредитують авторитет органів поліції, керуючись хибним почуттям власної безкарності, вступив із громадянином ОСОБА_2 у неслужбові стосунки та вчинив дії, що стали підставою для оголошення йому підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. Водночас, підполковник поліції ОСОБА_1 достовірно знав про заборону відповідно до статті 22 Закону України «Про запобігання корупції», а саме використовувати своє службове повноваження або своє становище та пов?язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди. При цьому, підполковник поліції ОСОБА_1 будучи представником правоохоронного органу про даний факт з метою припинення правопорушення безпосереднього керівника рапортом не повідомив та на лінію « 102» дане правопорушення не зафіксував.
Причинами та умовами, що сприяли вчиненню підполковником поліції ОСОБА_1 корупційного правопорушення, стало його бажання незаконного особистого збагачення, особиста недисциплінованість, недотримання та не бажання застосовувати в службовій діяльності заборон і обмежень встановлених ЗУ «Про запобігання корупції», зокрема статей 22 та 38 цього Закону.
Зазначені факти не лише суперечать сутності й призначенню правоохоронних інституцій, зокрема поліції, в підрозділі де проходить службу підполковник поліції ОСОБА_1 , який зобов`язаний вчиняти дії щодо підтримання правопорядку, а й розхитують підвалини державності, викривляє уявлення населення про інтереси та ідеали громадянського суспільства на шляху до інтеграції нашої держави в європейську спільноту.
Крім цього, встановлено, що підполковник поліції ОСОБА_1 в порушення вимог пунктів 2, 8, 11, 12 розділу 2 посадових інструкцій начальника ВКП Стрийського РУП ГУНП (№7960/47/01/24 від 06.05.2024), вимог пунктів 43, 44, 80 розділу VII, пунктів 7, 8 розділу IX, пунктів 1, 2, 3 розділу XXI «Інструкції про організацію оперативно-розшукової діяльності та негласної роботи оперативним підрозділам Національної поліції України», затвердженої наказом МВС України від 05.05.2016 №07, який зареєстровано у Міністерстві юстиції України від 10 травня 2016 року за №696/28826, не контролював підготовку до зустрічей, перевірку поступаючих даних, виконання запланованих заходів, не здійснював контрольних зустрічей з негласним апаратом, не здійснював контролю за своєчасним збором інформації і якісною перевіркою сигналів про заплановані чи скоєні злочини та протиправні дії, які поступають від негласного апарату кримінальної поліції, не вів контроль і не надавав допомогу оперативному складу кримінальної поліції в роботі з негласним апаратом, особисті справи з результатами роботи від оперативних контактів не заводив, ОРС не вивчав та вказівок (доручень) по активізації роботи по ОРС, заведених з метою документування осіб, що готуються до вчинення кримінальних правопорушень, в тому числі ОРС, які знаходяться на обліку більше 5-ти років, а також СКСП, із використанням усіх оперативних можливостей не надавав та не здійснював контролю за підлеглими працівниками щодо використання ними можливостей УОС та УОТЗ під час проведення ОРЗ.
При визначенні виду дисциплінарного стягнення враховано тяжкість дисциплінарного проступку, вчиненого ОСОБА_1 , обставин, за яких його допущено, а також скоєння вчинку, що дискредитує та підриває авторитет поліції. В той же час, проаналізувавши сукупність встановлених обставин допущеного ОСОБА_1 дисциплінарного проступку та те, що останній, замість безумовного виконання закріплених законами перед поліцією завдань, їх грубо проігнорував , відтак своїм вчинком дискредитував та підірвав авторитет поліції та поставив під сумнів доцільність свого подальшого проходження служби в органах Національної поліції, дисциплінарна комісія дійшла до висновку про необхідність застосування відносно підполковника поліції ОСОБА_1 найсуворішого дисциплінарного статтею, передбаченого статтею 13 Дисциплінарного Статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII.
За висновком службового розслідування склад вчиненого позивачем дисциплінарного проступку у «невиконанні обов`язку поліцейського за будь-яких обставин, як у робочий, так і в неробочий час, дотримуватися основоположних принципів, які закріплені у законодавчих актах, зокрема: верховенства права, законності, відкритості та прозорості, справедливості та рівності; неухильно дотримуватися антикорупційного законодавства України, обмежень, пов`язаних зі службою в Національній поліції України, визначених Законами України «Про Національну поліцію», «Про запобігання корупції» та іншими актами законодавства України; бути прикладом дотримання Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, професійно-етичних вимог, основних принципів професійної діяльності та правил поведінки поліцейських». 
Причинами та умовами, що сприяли вчиненню підполковником поліції ОСОБА_1 корупційного правопорушення, стало його бажання незаконного особистого збагачення, особиста недисциплінованість, недотримання та не бажання застосовувати в службовій діяльності заборон і обмежень встановлених ЗУ «Про запобігання корупції», зокрема статей 22 та 38 цього Закону. 
Отже, в контексті встановлених обставин у справі, відповідач вбачав склад дисциплінарного проступку позивача у недотриманні принципів діяльності поліцейського та вчиненні дій не сумісних з вимогами, що пред`являються до професійно-етичних якостей поліцейських.
Нехтування позивачем вимогами Закону №580-VІІІ, Присяги працівника поліції, Дисциплінарного статуту та Правилами етичної поведінки, недотримання та небажання застосовувати в службовій діяльності заборон і обмежень встановлених ЗУ «Про запобігання корупції», на переконання відповідача, не лише суперечать сутності й призначенню правоохоронних інституцій, зокрема поліції, в підрозділі де проходить службу підполковник поліції ОСОБА_1 , й розхитують підвалини державності, викривляють уявлення населення про інтереси та ідеали громадянського суспільства на шляху до інтеграції нашої держави в європейську спільноту.
Вчинки, які дискредитують працівників поліції та, власне, органи Національної поліції, пов`язані насамперед із низкою моральних вимог, які пред`являються до них під час здійснення службових функцій та у повсякденному житті. Отже, дискредитація звання поліцейського за своєю суттю полягає у вчиненні такого проступку, що підриває довіру та авторитет органів Національної поліції і її працівників в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби. Такий висновок корелюється з позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 06.02.2025 у справі №420/17186/22. Тим самим спростовуються доводи позивача, що під час вчинення дисциплінарного проступку він перебував у відпустці.
Суд ураховує, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки.
Службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку та правил, що такими нормативними актами передбачені.
Службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожного працівника поліції, зокрема, дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги, статутів і наказів начальників; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють.
З тексту Присяги поліцейського, неухильне дотримання якої визначено законом, слідує, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, недодержання яких утворює факт порушення Присяги. Тому, складаючи Присягу, поліцейський покладає на себе не тільки певні службові зобов`язання, але й моральну відповідальність за їх виконання.
Порушення Присяги варто розуміти як скоєння поліцейським проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження авторитету органів поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.
Вказана правова позиція висвітлена в постанові Верховного Суду від 14.03.2023 у справі № 320/1206/21.
Суд наголошує, що позивач, перебуваючи на службі у Національній поліції України, повинен бути взірцем та прикладом для громадян як в робочий так і позаробочий час, та в силу своїх службових обов`язків, зобов`язаний не допускати зв`язків, що ганьблять звання працівника поліції або підривають авторитет поліції, інших відносин, які носять корисливий або протиправний характер.
У контексті встановлених у справі обставин, суд висновує, що факт пред`явлення підозр поліцейському, його можливе притягнення до кримінальної відповідальності за отримання коштів, які в подальшому можуть кваліфікуватися як неправомірна вимога, призводить до підриву авторитету та довіри громадян до поліції. А те, що підозрюваним у цьому кримінальному провадженні є саме позивач свідчить про порушення ним Правил етичної поведінки поліцейських, Дисциплінарного статуту та вимог Закону № 580-VIII.
Відсутність вироків суду про визнання позивача винним у інкримінованим кримінальних правопорушеннях не є підставою для скасування спірних наказів, оскільки позивача звільнено не за вчинення злочину, а за порушення службової дисципліни.
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 03.04.2024 у справі №420/9503/22, від 15.08.2024 у справі №420/5700/23.
Законодавець розрізняє окремі види юридичної відповідальності поліцейського за вчинення протиправних діянь, зокрема, у розрізі кримінально-правого та дисциплінарно-правового аспектів.
Кримінальна відповідальність поліцейського настає у випадках вчинення ним кримінального правопорушення, а порядок застосування такого виду юридичної відповідальності визначено Кримінальним процесуальним кодексом України.
Натомість, як визначено ч. 2 ст. 19 Закону № 580-VIII, підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується Законом.
Дисциплінарна та кримінальна відповідальність поліцейського є окремими видами юридичної відповідальності, порядок та підстави притягнення поліцейських до конкретного виду юридичної відповідальності здійснюється за окремими процедурами, урегульованими різними нормативно-правовими актами.
Реалізація дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби за порушення службової дисципліни є окремою підставою для звільнення, яка не пов`язана із порушенням кримінальної справи та набрання чинності вироком суду. А наявність кримінального провадження, відкритого стосовно особи, яка проходить службу в поліції, не виключає можливості застосування стосовно цієї особи наслідків, передбачених пунктом 6 частини першої статті 77 Закону № 580-VIII у разі встановлення під час службового розслідування невиконання чи неналежне виконання поліцейським службової дисципліни.
Подібний за змістом правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 30.08.2022 у справі 120/8381/20-а, від 22.02.2023 у справі № 200/11036/20-а, від 14.03.2023 у справі № 320/1206/21, від 11.07.2023 у справі №1.380.2019.002223 від 03.08.2023 у справі №160/7157/19, а також від 31.08.2023 у справі №160/3330/19, від 19.07.2024 у справі №480/7443/22, тощо.
Суд враховує, що рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача, хоч і прийнято, в тому числі, на підставі відомостей, наявних в матеріалах кримінального провадження, розпочатого відносно позивача за ознаками кримінального правопорушення, та наданого Дисциплінарній комісії відповідним правоохоронним органом, однак таке рішення ґрунтується на самостійних правових підставах (подібні за змістом висновки викладені Верховним Судом у постановах від 03.08.2023 у справі №160/7157/19, від 14.09.2023 у справі №200/1018/21-а, від 19.07.2024 у справі №480/7443/22).
Відтак, твердження позивача, що правовою підставою для застосування дисциплінарної відповідальності необхідно вважати п. 10 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію». Натомість відповідачем вказано такою п. 6 ч. 1 ст. 66 Закону України «Про національну поліцію», не враховуються судом.
Крім того, суд акцентує на тому, що під час службового розслідування встановлено, що підполковник поліції ОСОБА_1 в порушення вимог пунктів 2, 8, 11, 12 розділу 2 посадових інструкцій начальника ВКП Стрийського РУП ГУНП (№7960/47/01/24 від 06.05.2024), вимог пунктів 43, 44, 80 розділу VII, пунктів 7, 8 розділу IX, пунктів 1, 2, 3 розділу XXI «Інструкції про організацію оперативно-розшукової діяльності та негласної роботи оперативним підрозділам Національної поліції України», затвердженої наказом МВС України від 05.05.2016 №07, який зареєстровано у Міністерстві юстиції України від 10 травня 2016 року за №696/28826, не контролював підготовку до зустрічей, перевірку поступаючих даних, виконання запланованих заходів, не здійснював контрольних зустрічей з негласним апаратом, не здійснював контролю за своєчасним збором інформації і якісною перевіркою сигналів про заплановані чи скоєні злочини та протиправні дії, які поступають від негласного апарату кримінальної поліції, не вів контроль і не надавав допомогу оперативному складу кримінальної поліції в роботі з негласним апаратом, особисті справи з результатами роботи від оперативних контактів не заводив, ОРС не вивчав та вказівок (доручень) по активізації роботи по ОРС, заведених з метою документування осіб, що готуються до вчинення кримінальних правопорушень, в тому числі ОРС, які знаходяться на обліку більше 5-ти років, а також СКСП, із використанням усіх оперативних можливостей не надавав та не здійснював контролю за підлеглими працівниками щодо використання ними можливостей УОС та УОТЗ під час проведення ОРЗ.
Наведені факти в ході судового розгляду представником позивача не спростовано.
Стосовно доводів позивача про неуповноважений склад дисциплінарної комісії суд звертає увагу, що в матеріалах службового розслідування міститься письмове подання «Подання про призначення службового розслідування за фактом порушення вимог ст. 22, ст. 38 Закону України «Про запобігання корупції»», у якому начальник Львівського управління ДВБ НП України звертається до начальника ГУНП у Львівській області із проханням призначити та провести службове розслідування за фактом наявності ознак дисциплінарного проступку у діях начальника ВКП Стрийського РУП ГУНП у Львівській області підполковника поліції ОСОБА_1 із включенням старшого оперуповноваженого відділу оперативних розробок Львівського управління ДВБ НП України старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 . Щодо необхідності здійснення реєстрації паперової копії електронного документу суд звертає увагу, що можливо допущенні порушення реєстрації паперової копії електронного документу іншого структурного підрозділу не спростовують факту вчинення дисциплінарного проступку позивачем. 
Суд наголошує, що визнання протиправними актів індивідуальної дії лише на підставі можливих процедурних порушень призводить до такого явища як «правовий пуризм». 
Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, скасування акта адміністративного органу з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості. Ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: «протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків» і, на противагу йому, принцип «формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення».
Інші доводи позивача, висновків суду не спростовують та не впливають на правильність вирішення спору по суті.
Зважаючи на наведені обставини, суд констатує, що позивачем вчинено дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у грубому порушенні ним службової дисципліни. Такими обставинами є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях особи ознак дисциплінарного проступку, зокрема, протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією порушника дисципліни.
Обрання виду стягнення за дисциплінарний проступок перебуває у площині дискреційних повноважень суб`єкта його накладення, який, приймаючи рішення про обрання конкретного виду дисциплінарного стягнення, повинен врахувати, зокрема, тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, попередню поведінку особи, її ставлення до виконання посадових обов`язків тощо. Одночасно з цим, застосування дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в Національній поліції України є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням обставин у справі та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.
Під час визначення виду дисциплінарного стягнення позивачу відповідачем враховано характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність. 
За встановлених обставин та правового врегулювання, суд виснував про правомірність застосування до позивача дисциплінарного стягнення за вчинення дисциплінарного проступку, адже поведінка позивача як поліцейського суперечила загальним принципам, встановленим для співробітників органів поліції.
При цьому відповідачем правомірно обрано позивачу такий вид дисциплінарного стягнення як звільнення зі служби в поліції, адже вчинений позивачем проступок є таким, що негативно впливає на рівень авторитету та довіри до органів Національної поліції, і такий захід дисциплінарного впливу застосовано відповідачем обґрунтовано, розсудливо, пропорційно, тобто з урахуванням балансу між несприятливими наслідками та цілями, на досягнення яких він спрямований.
Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Отже, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок доказування в спорі покладається на суб`єкта владних повноважень, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії. Відповідач довів правомірність прийняття оскаржуваних актів індивідуальної дії.
За правилами ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Згідно з ч. 1 ст. 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.
Перевіривши обґрунтованість доводів сторін, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи встановлені обставини справи, суд дійшов висновку про безпідставність заявлених позовних вимог, а тому у задоволенні позову слід відмовити.
В силу приписів ст. 139 КАС України судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись ст. 2, 72-77, 90, 139, 241-246, 255, 293, 295-297 КАС України, суд
у х в а л и в :
1. У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити дії відмовити повністю.
2. Судові витрати розподілу не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:
Позивач – ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ).
Відповідач – Головне управління Національної поліції у Львівській області (місцезнаходження: пл. Генерала Григоренка, буд. 3, м. Львів, 79000; ЄДРПОУ 40108833).

Повне рішення складено 26.03.2026.

Суддя	Андрусів Уляна Богданівна