Номер провадження: 33/813/82/26
Номер справи місцевого суду: 515/1043/25 
Головуючий у першій інстанції Олійник К. І. 
Доповідач Назарова М. В.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.02.2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Назарової М.В., 
за участю секретаря – Соболєвої Р.М.,
захисника – адвоката Семенової Наталії Сергіївни, 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань 
апеляційну скаргу захисника Семенової Наталії Сергіївни, яка діє в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 ,
на постанову Татарбунарського районного суду Одеської області від 21 жовтня 2025 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Постановою Татарбунарського районного суду Одеської області від 21 жовтня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605,60 грн.
ОСОБА_1 постановою суду визнано винним у тому, що 04 липня 2025 року приблизно о 17.58 год на вул. Чорноморська в с. Тузли Білгород-Дністровського району Одеської області, керував автомобілем марки «AUDI» д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, порушення координації рухів, від проходження медичного огляду на стан сп`яніння відмовився під відеозапис, чим порушив вимоги п. 2.5. Правил дорожнього руху.
Не погоджуючись з вищевказаною постановою суду, захисник Семенова Н.С., яка діє в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Татарбунарського районного суду Одеської області від 21 жовтня 2025 року, провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. 
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що жоден з трьох долучених відеозаписів не містить факту ані керування ОСОБА_1 транспортним засобом, ані моменту, коли транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 під?їжджає до зазначеного у протоколі місця. В 18:04 годині працівник поліції підходить до припаркованного транспортного засобу AUDI Q5, номерний знак НОМЕР_1 , який не перебуває в стані руху, двигун вимкнено, а особисто ОСОБА_1 спить, розбудивши ОСОБА_1 , працівник поліції пропонує пройти останньому огляд на стан сп`яніння, на що ОСОБА_1 неодноразово повідомляє, що не розуміє підстав проходження такого огляду, так як не керував транспортним засобом, однак працівник поліції продовжував наполягати на протилежному. ОСОБА_1 дійсно відмовляється від проходження огляду на стан сп`яніння, проте така відмова пов`язана саме з відсутністю в останнього обов`язку проходити такий огляд. 
Вказує, що рапорт поліцейського в розумінні ст. 251 КУпАП не може вважатися належним і допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення, оскільки поліцейський є зацікавленою особою (аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 20.05.2020 у справі № 524/5741/16-а).
Судом першої інстанції не було надано оцінки порушенню з боку працівників поліції принципу безперервності відеозапису.
Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.
Зазначає, що судом першої інстанції невірно було розтлумачено відмову особи від підписання протоколу про адміністративне правопорушення.
Також вказує, що докази, які надані працівниками поліції на підтвердження обставини порушення заявником пункту 2.5. Правил дорожнього руху, в своїй сукупності не встановлюють наявність у останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки недоведеним є факт керування транспортним засобом. 
В судовому засіданні захисник Семенова Н.С. підтримала доводи апеляційної скарги, просила задовольнити апеляційну скаргу та скасувати постанову суду першої інстанції.
Особа, що притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , до судового засідання не з`явився, належно повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП не перешкоджає розгляду справи.
Заслухавши доповідь судді, осіб, що брали участь у розгляд справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного.
Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно з положеннями ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Отже, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, утворює самостійний склад, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до вимог п. 2.5. Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (із змінами та доповненнями), водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
З огляду на визначену ст. 266 КУпАП процедуру особи, які керують транспортними засобами, тощо і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, визначає Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена наказом МВС, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі – Інструкція № 1452/735.
Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря – фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку) (пункт 6 розділу І Інструкції).
Визнаючи винним правопорушника у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд вважав доведеною його вину матеріалами справи, разом з тим такий висновок суду об`єктивно не підтверджується належним чином дослідженими судом доказами в їх сукупності, що містяться в матеріалах справи.
Так, протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 381304 від 04.07.2025 зафіксовано, що 04.07.2025 приблизно о 17.58 год по вул. Чорноморська, 31, в с. Тузли, Білгород-Дністровського району, Одеської області, ОСОБА_1 керував автомобілем марки «AUDI Q5», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, порушення координації рухів, від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився під відеозапис, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху. (а.с. 3) Від надання пояснень та підписувати протокол відмовився. 
Згідно з направленням на медичний огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 04.07.2025, від проходження відмовився (а.с. 4).
Оцінюючи доводи скарги, що відсутній факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, апеляційний суд вказує таке.
Згідно із законодавством України, водій — це особа, яка керує транспортним засобом і має при собі посвідчення водія (або інший відповідний документ, що підтверджує право на керування) відповідної категорії. Це поняття визначено у Правилах дорожнього руху, які базуються на Законі України «Про дорожній рух». 
Порівняно з протоколом про адміністративне правопорушення, такий доказ як відеозапис, долучений до протоколу, з огляду на конструкцію ст. 266 КУпАП має перевагу під час встановлення фактичних обставин справи та оцінці доказів, оскільки йому законодавець надає вирішальне значення.
Апеляційний суд вказує, що під час огляду матеріалів справи про адміністративне правопорушення було виявлено пошкодження диску та відсутність відеозапису (а.с. 7), про що складено Акт № 573.
19.11.2025 Одеським апеляційний судом витребувано відео з нагрудної камери поліцейського № F20268063, який надійшов до суду 15.12.2025 (а.с. 69-71), під час огляду вказаного відеозапису було виявлено відсутність звуку, про що складено Акт № 163.
Одеським апеляційним судом повторно витребувано вищевикладені матеріали відеофіксації за протоколом про адміністративне правопорушення серії № ЕПР1 № 381304 від 04.07.2025 відносно ОСОБА_1 в належному вигляді, проте 24.02.2026 на запит суду надійшли відеозаписи, в яких виявлено відсутність звуку.
Дослідивши додані до матеріалів справи про адміністративне правопорушення відеозаписи з портативних відеореєстраторів працівників патрульної поліції, вбачається, що о 18:04 годині працівник поліції підходить до припаркованного транспортного засобу AUDI Q5, д.н.з. НОМЕР_1 , який не перебуває в стані руху, двигун вимкнено, а особисто ОСОБА_1 спить в автомобілі неподалік приватного будинку.
Апеляційний суд вказує, що працівниками поліції не зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортного засобу 04.07.2025 о 17.58 годині.
При цьому, необхідною умовою для притягнення особи до відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є встановлення всіх обов`язкових ознак даного правопорушення, в тому числі й об`єктивної сторони даного правопорушення, яка полягає у відмові особи, яка керувала транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.
Апеляційний суд погоджується з доводом апеляційної скарги про відсутність керування ОСОБА_1 транспортним засобом, тому останній не є водієм в розумінні п. 1.10 ПДР, а його відмова, щодо належного відеозапису якої докази відсутні (звук відсутній), пов`язана із тим, що він не вважав себе водієм транспортного засобу, і таке свідчить про відсутність складу адміністративного правопорушення, що інкримінується ОСОБА_1 . 
Заразом можливість складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП пов`язується саме з відмовою особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
За таких обставин, за відсутності об`єктивних даних, за якими ОСОБА_1 керував транспортним засобом та відмовився від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 381304 від 04.07.2025, направлення на медичний огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 04.07.2025, не можуть вважатися належними доказами вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Апеляційний суд відзначає, що інші доводи апелянта, як окремі підстави для скасування судового рішення, є безпідставними та не впливають на вирішення справи в цілому.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
За таких обставин, суд першої інстанції не мав достатньо допустимих доказів для встановлення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та визначив його винуватість доведеною помилково, недостатньо врахувавши закріплений в Конституції України принцип презумпції невинуватості особи, а тому постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. 285, 294 КУпАП, апеляційний суд,
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу захисника Семенової Наталії Сергіївни, яка діє в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , задовольнити. 
Постанову Татарбунарського районного суду Одеської області від 21 жовтня 2025 року скасувати.
Провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає. 

Суддя Одеського апеляційного суду М.В. Назарова