ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2026 р. м. Чернівці Справа № 600/4846/25-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кушнір В.О., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинення дій, -

В С Т А Н О В И В:
Адвокат Лимарева Н.А. звернулась з позовом в інтересах ОСОБА_1 , в якому просить суд:
- визнати протиправною та скасувати постанову військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_2 , оформлену у вигляді довідки військово-лікарської комісії за результатами проведеного 17.09.2025 року медичного огляду ОСОБА_1 ;
- визнати протиправним і скасувати Наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 в частині призову на військову службу під час мобілізації ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 .
- визнати протиправним та скасувати наказ командира Військової частини НОМЕР_1 в частині зарахування ОСОБА_1 до списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 .
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 звільнити ОСОБА_1 з військової служби з подальшим виключенням його зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 .
1. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ ТА КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.
Ухвалою суду від 21.10.2025 року позовну заяву залишено без руху та надано строк позивачу для усунення недоліків позовної заяви.
Ухвалою суду від 27.10.2025 відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). 
2.АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.
2.1. ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА.
Позов обґрунтований тим, що ОСОБА_1 примусово затриманий та призваний на військову службу під час мобілізації, на особливий період 17.09.2025. Позивач не проходив медичного огляду, направлення на проходження медичного огляду чи повістки йому не вручалися, а так само він не одержував мобілізаційного розпорядження, наказу про призов на військову службу. Довідку військово-лікарської комісії від 17.09.2025, якою позивач визнаний придатним до військової служби також не отримував, відтак не мав можливості її оскаржити до ВЛК вищого рівня.
Враховуючи вищевикладене, представник позивача вважає дії ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо організації проведення медичного огляду стосовно позивача та оформлення документів за наслідками її проведення протиправними, що, як наслідок, призвело до видання незаконного наказу про призов позивача на військову службу під час мобілізації, на особливий період.
Щодо виключення ОСОБА_1 зі списків особового складу військової частини вказує, що у спірних правовідносинах порушення прав позивача відбулося внаслідок протиправних дій суб`єкта владних повноважень, спрямованих на призов на військову службу під час мобілізації. А тому вважає, що з метою ефективного захисту порушеного права позивача та повного його відновлення буде за належне ухвалити рішення про звільнення позивача від проходження військової служби та виключення його зі списків особового складу.
2.2 ПОЗИЦІЯ ВІДПОВІДАЧА-1.
Від ІНФОРМАЦІЯ_4 надійшов відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечує та зазначає, що 17.09.2025 позаштатною постійно діючою ВЛК на базі ОКНП "Чернівецька обласна клінічна лікарня" здійснено обстеження та медичний огляд позивача з метою визначення придатності на військову службу під час загальної мобілізації, за станом здоров`я. По закінченню медичного огляду позивача було визнано придатним до військової служби, про що видано постанову, яка оформлена довідкою ВЛК №2025-0917-1140-5298-0. Результати медичного огляду занесені до карти обстеження та медичного огляду. Зазначає, що позивачем не було дотримано встановленого законодавством порядку оскарження постанови ВЛК, зокрема жодних скарг до ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_5 не подавалось.
У зв`язку з відсутністю підстав для надання відстрочки від призову, позивач наказом начальника від 18.09.2025 був призваний на військову службу по мобілізації, знятий з військового обліку і направлений у ВЧ НОМЕР_1 для подальшого проходження військової служби. Оскільки процедура призову на військову службу під час мобілізації є незворотною, просить відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.
2.3 ПОЗИЦІЯ ВІДПОВІДАЧА-2.
Представник військової частини НОМЕР_2 правом на подачу відзиву на позов не скористався.

3. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ, ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН.
Відповідно до змісту направлення від 17.09.2025 №4908510 ОСОБА_1 направлено на ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_5 для встановлення придатності до військової служби (а.с.57).
17.09.2025 ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_5 проведено медичний огляд ОСОБА_1 , за результатами якого прийнято постанову про придатність позивача до військової служби, про що видано довідку №2025-0917-1140-5298-0 від 17.09.2025 (а.с.55-57).
Наказом від 18.09.2025 №2298 ОСОБА_1 призваний на військову службу під час мобілізації, на особливий період та відправлено до ВЧ НОМЕР_1 (а.с.53).
Позивач, не погодившись з правомірністю його призову на військову службу, звернувся з даним позовом до суду.

4. РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.
Розділом ІІ Конституції України передбачені основоположні права, свободи та обов`язки людини і громадянина, серед яких відповідно до статті 65 встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Пунктом 20 частини першої статті 106 Конституції України передбачено, що Президент України приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.
Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану", затвердженим Законом України №2102-IX від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації в Україні введений воєнний стан з 24.02.2022, який неодноразово продовжувався Указами Президента України та триває до теперішнього часу.
Указом Президента України від 24.02.2022 №69/2022 "Про загальну мобілізацію" постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби регламентовано Законом України "Про військову службу і військовий обов`язок" від 25.03.1992 №2232-XII (далі Закон №2232-XII).
Згідно з частинами першою, третьої статті 1 цього Закону захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
Приписами частини сьомої статті 1 Закону №2232-XII установлено, що виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, центри надання адміністративних послуг, центри рекрутингу та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).
За приписами частини першої статті 39 Закону №2232-XII призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію". На військову службу під час мобілізації призиваються резервісти та військовозобов`язані, які перебувають у запасі і не заброньовані в установленому порядку на період мобілізації. Призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації здійснюється для доукомплектування військових посад, передбачених штатами воєнного часу, у терміни, визначені мобілізаційними планами Збройних Сил України та інших військових формувань.
Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів встановлює Закон України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 21.10.1993 № 3543-XII (тут і надалі в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Статтею 22 Закону №3543-ХІІ визначені обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.
Зокрема, відповідно до частини першої статті 22 Закону №3543-XII громадяни зобов`язані, окрім іншого, проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.
Призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки за сприяння місцевих органів виконавчої влади або командири військових частин (військовозобов`язаних, резервістів Служби безпеки України - Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних, резервістів Служби зовнішньої розвідки України - відповідний підрозділ Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язаних Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері цивільного захисту) (абзац перший частини п`ятої статті 22 Закону № 3543-ХІІ).
Аналіз наведених положень законодавства свідчить, що громадяни проходять військову службу у Збройних Силах України в добровільному порядку або за призовом. Військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період, тобто період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях, належить до військової служби за призовом.
Постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 №560 затверджено Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період (далі - Порядок № 560).
Відповідно до пункту 70 Порядку №560 порядок проведення медичного огляду резервістів та військовозобов`язаних, персональний склад військово-лікарських комісій, порядок їх роботи визначаються у порядку, встановленому Міноборони.
Згідно з пунктом 72 Порядку №560 рішення щодо придатності резервіста та військовозобов`язаного для проходження військової служби за станом здоров`я визначається військово-лікарською комісією при районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.
У разі незгоди громадянина з рішенням військово-лікарської комісії при районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки на підставі його заяви громадянин направляється для проходження військово-лікарської комісії при обласному (Київському та Севастопольському міському).
Пунктом 73 Порядку №560 обумовлено, що рішення військово-лікарської комісії при обласному (Київському та Севастопольському міському) про придатність резервіста або військовозобов`язаного за станом здоров`я до військової служби під час мобілізації може бути скасовано штатною військово-лікарською комісією вищого рівня або оскаржено у судовому порядку.
За змістом пункту 72 цього ж Порядку військовозобов`язаним та резервістам, які підлягають призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, в тому числі ті, які були визнані обмежено придатними та не проходили повторний медичний огляд з метою визначення їх придатності до військової служби (за винятком тих, які визнані в установленому порядку особами з інвалідністю), за рішенням керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки видаються направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду, сформовані відповідно до пункту 74-1 цього Порядку.
Направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду, сформоване відповідно до пунктів 74-1 та 74-3 цього Порядку, повинно містити таку інформацію: реєстраційний номер та дату направлення, прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності), дату народження особи, яка направляється на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду, мету та дату початку медичного огляду військово-лікарською комісією, назву установи (закладу охорони здоров`я) та її поштову адресу. За бажанням військовозобов`язаних та резервістів такі направлення надсилаються в електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста.
Особам віком до 45 років у направленні для проходження медичного огляду зазначається про необхідність визначення їх придатності до проходження військової служби у десантно-штурмових військах, силах спеціальних операцій, морській піхоті.
Відповідно до пункту 74-1 Порядку №560 для формування направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду в електронній формі за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу накладає на таке направлення кваліфікований електронний підпис у день його формування (крім направлення, зазначеного у пункті 74-3 цього Порядку).
Направлення, сформоване за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, може бути роздруковане. У такому разі його паперова форма повинна містити придатний для зчитування QR-код з відповідною інформацією.
Роздруковане направлення реєструється в журналі реєстрації направлень на військово-лікарську комісію за формою згідно з додатком 12 та видається резервісту, військовозобов`язаному під особистий підпис.
Під час вручення роздрукованого направлення військовозобов`язаним та резервістам під особистий підпис доводяться вимоги законодавства щодо відповідальності громадян за ухилення від військової служби під час мобілізації, у тому числі за ухилення від проходження медичного огляду за направленням районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, та строк завершення медичного огляду.
Згідно з пунктом 75 Порядку №560 придатність резервістів та військовозобов`язаних до військової служби за станом здоров`я кожним лікарем визначається індивідуально. Висновки про придатність або непридатність резервістів та військовозобов`язаних до військової служби, подані ними скарги та об`єктивні дані, виявлені у процесі медичного огляду, а також установлений діагноз вносяться кожним лікарем до картки обстеження та медичного огляду та до інших документів, що засвідчується особистим підписом лікаря та скріплюється його особистою печаткою, із зазначенням дати проведення медичного огляду відповідно до вимог, визначених Міноборони.
Відповідно до пункту 81 Порядку №560 призов громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період оформляється наказом керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, командира військової частини, керівника розвідувального органу або визначеного ним керівника відповідного підрозділу, Голови СБУ, його заступників чи керівника підрозділу, органу, закладу, установи СБУ.
У спірному випадку мова йде про те, що, на думку представника позивача, призов та направлення на військову службу під час мобілізації, на особливий період позивача здійснено з порушенням порядку медичного огляду.
В ході розгляду справи встановлено, що позивач перед призовом на військову службу був направлений для проходження медичного огляду на ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_5 .
ІНФОРМАЦІЯ_6 надав суду копію направлення на ВЛК для проходження позивачем медичного огляду, направлення відповідає формі згідно з додатком 11 до Порядку №560 (а.с.57).
За змістом постанови, вказаної у довідці ВЛК №2025-0917-1140-5298-0 від 17.09.2025, ОСОБА_1 визнано на підставі ст.39в графи ІІ розкладу хвороб (гіпертонічна хвороба І ст. 2ст., ризик 2) придатним до військової служби (а.с.57 зворот). 
Окрім того, судом була досліджена картка обстеження та медичного огляду позивача від 17.09.2025 з якої вбачається, що були проведені дослідження крові, сечі, флюрографія органів грудної клітки, також позивач був обстежений наступними спеціалістами: терапевт, хірург, невропатолог, офтальмолог, лор, психіатр. 
За таких обставин, суд вважає безпідставними твердження представника позивача про не здійснення фактичного обстеження позивача, не відібрання аналізів. 
Так дійсно, в матеріалах справи міститься витяг з журналу реєстрації направлень на військово-лікарську комісію, в якому відсутній підпис позивача про вручення направлення. Тож в даному випадку суд ставить під сумнів ту обставину, що відповідне направлення для проходження позивачем медичного огляду видавалося йому на руки під розписку.
Однак, на переконання суду, такі процесуальні порушення оформлення направлення на ВЛК та його реєстрація, вручення військовозобов`язаному, при тому, що останній проходив медичних огляд та визнаний придатним до військової служби, не можуть бути достатньою підставою для скасування наказу про призов на військову службу під час мобілізації.
Суд також зауважує, що не надання відповідачем-1 копії довідки ВЛК не свідчить про формальне виготовлення такої довідки ВЛК. Реальність конкретної обставини не може вважатися доведеною лише через неспростування одним із учасників справи твердження іншого. Окрім цього, якщо позивач вважає, що стан його здоров`я не дозволяє йому проходити військову службу, він не позбавлений можливості подати рапорт на проходження ВЛК як військовослужбовець.
Як вже було зазначено, зі змісту довідки ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_5 від 17.09.2025 слідує, що ОСОБА_1 визнаний придатним до військової служби.
З огляду на такий висновок ВЛК підстав для невидачі наказу про призов позивача та направлення його для подальшого проходження військової служби не було.
Стосовно доводів представника позивача, що ОСОБА_1 не проходив медичного огляду, то з огляду на наявність вже згаданої довідки ВЛК №2025-0917-1140-5298-0 від 17.09.2025 та картки обстеження та медичного огляду, яка містить усі необхідні дослідження та огляди усіх лікарів з відповідними підписами та печатками, суд не може зробити однозначного висновку про те, що порушено процедуру призову в частині не проведення чи неналежного проведення медичного огляду позивача, який визнаний придатним до військової служби, відтак позов цій частині не підлягає до задоволення.

Що стосується позовних вимог в частині визнання протиправним та скасування наказу №2298 від 18.09.2025 в частині призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та відправлення ОСОБА_2 до ВЧ НОМЕР_1 , як наслідок, про зобов`язання ВЧ НОМЕР_1 прийняти рішення про звільнення від проходження військової служби та виключити зі списків особового складу, то суд звертає увагу на таке.
За приписами пункту 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 №154 (далі Положення №154), територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, які забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.
Відповідно до положень пункту 9 вказаного Положення №154 територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, зокрема: здійснюють заходи оповіщення та призову громадян (крім військовозобов`язаних та резервістів СБУ та розвідувальних органів): на військову службу за призовом осіб офіцерського складу; на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період (зарахованих до військового оперативного резерву); на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період (незалежно від місця їх перебування на військовому обліку).
Згідно з пунктом 11 Положення №154 районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки виконують функції, зазначені у пункті 9 цього Положення.
Отже, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, у тому числі районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки виконуючи свої владні управлінські функції, здійснюють повноваження щодо призову громадян на військову службу.
Так, обґрунтовуючи позов представник позивача висловлює незгоду із діями відповідачів стосовно його призову на військову службу під час мобілізації на особливий період. При цьому, як слідує з матеріалів справи, в процесі мобілізаційних заходів щодо призову позивача на військову службу під час мобілізації на особливий період, позивач не надав відповідачу-1 жодних документів, які б підтверджували відсутність законних підстав для його призову на військову службу.
Також варто зазначити, що Верховний Суд в постанові від 05.02.2025 у справі №160/2592/23 вказав, що процедура призову військовозобов`язаного на військову службу під час мобілізації є незворотною, тобто такою, що вже відбулася, а визнання процедури призову протиправною не спричинює відновлення попереднього становища особи, призваної на військову службу. Аналогічно проведення медичного огляду особи військово-лікарською комісією в порядку, визначеному Положення №402, також не впливатиме на відновлення порушеного права позивача в контексті порушеної процедури призову позивача на військову службу.
Таким чином, зважаючи на встановлені обставини справи, беручи до уваги норми чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позивач, будучи військовозобов`язаним та придатним до військової служби за рішенням ВЛК, підлягав призову на військову службу під час мобілізації, в особливий період.
При розгляді цієї справи суд не встановив суттєвих порушень порядку проведення ВЛК та призову на військову службу ОСОБА_1 . При цьому недоліки в оформленні документації при оформленні направлення на ВЛК, його реєстрації, вручення, не можуть бути достатньою підставою для визнання протиправним та скасування наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 в частині призову позивача на військову службу під час мобілізації, на особливий період та відправлення останнього до ВЧ НОМЕР_1 .
Оскільки суд відмовляє у задоволенні основної позовної вимоги, то відсутні підстави для задоволення і похідної позовної вимоги про зобов`язання ВЧ НОМЕР_1 прийняти рішення про звільнення позивача від проходження військової служби та виключити його зі списків особового складу ВЧ НОМЕР_1 .

5.ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ.
Відповідно до частини першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. 
Згідно частин першої – третьої статі 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

6. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.
Оскільки у задоволенні позову відмовлено, розподіл судових витрат з підстав, передбачених ст.139 КАС України, не здійснюється. 
Керуючись статтями 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд- 

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову відмовити повністю. 

У відповідності до статей 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його складання. 
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 

Повне найменування учасників процесу:
Позивач - ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 );
Відповідач - 1 - ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ)
Відповідач - 2 - Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 НОМЕР_4 ).

Суддя В.О. Кушнір