ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2026 року 
м. Черкаси 

Справа № 711/5927/25		
Провадження № 22-ц/821/159/26		
категорія 310020000 	  	

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого – Василенко Л. І.,
суддів: Карпенко О. В., Новікова О. М.,

учасники справи:
позивач –  ОСОБА_1 ,
відповідач –  ОСОБА_2 ,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13 жовтня 2025 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, у складі: головуючого судді Петренка О. В., повний текст рішення складено 13 жовтня 2025 року,

в с т а н о в и в :

Описова частина
Короткий зміст позовних вимог

У червні 2025 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини.
Свої позовні вимоги мотивувала тим, що 01.08.2014 сторони уклали шлюб, який був зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції.
Під час шлюбу в сторін народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка наразі проживає разом з позивачем.
Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03.11.2017, справа № 711/9689/17, шлюб між сторонами розірвано.
Судовим наказом Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05.02.2018 в справі № 711/906/18 з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_3 щомісячно в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) боржника, але не менше 50 % прожиткового мінімуму встановленого законом для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 05.02.2018 і до повноліття дитини.
Виконавчий лист по даній справі видано 14.02.2018 та пред`явлено позивачем ОСОБА_1 до державної виконавчої служби 18.06.2020, державним виконавцем якої було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 62360702.
Вказує, що згідно довідки-розрахунку від 01.04.2025 № 150090 по заборгованості по аліментам відповідно до ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження», відповідач сплачував в середньому 4000 грн, що фактично призвело до переплати по аліментах в розмірі 7398,96 грн. Водночас згідно довідки-розрахунку № 4911 від 03.02.2022, протягом 2020 та 2021 років відповідач мав навпаки заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 7680,06 грн.
Вважає, що, враховуючи військовий стан, рівень інфляції, висновок служби у справах дітей, про те, що дитина проживає з матір`ю, пояснення свідків, сусідів, вчителя, що батько жодного разу не з`являвся та не бере участі у вихованні та розвитку дитини, а також дані довідки-розрахунку заборгованості по аліментах відповідно до ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження», батько дитини ОСОБА_2 протягом 2022- 2025 років сплачував аліменти на виконання судового наказу як безробітній в Україні в сумі від 3600 грн до 4000 грн, однак вказаної суми не вистачає на забезпечення життєдіяльності дитини.
Також зазначає, що нею здійснено розрахунок місячних витрат на збалансоване меню харчування на день для дитини, що складене позивачем, згідно якого:
- сніданок: 1. йогурт дитячий «Деліссімо» – вартість 33,59 грн; 2. хліб тостовий 2 шматочки – вартість 3,38 грн (упаковка 20 шматочків вартістю 33,80 грн); 3. половина авокадо – вартість 19,99 грн (вартість за 1 шт 39,99 грн); 4. яйце куряче варене 1 шт – 9,15 грн (вартість упаковки 10 шт становить 91,49 грн);
- перекус з собою в школу: 1. круасан Бейкері – 45 грн; 2. банан – 1 шт середня вага 200 грамів, вартістю – 15,38 грн;
- обід: 1. макарони «Баріла» твердих сортів 50 грам в сухому вигляді – 7,60 грн (1 упаковка вагою 500 грамів вартістю 75,99 грн); 2. м`ясо в асортименті, куряче філе 100 грамів – 18,89 грн (вартістю за кілограм 188,90 грн); 3. огірок свіжий 50 грамів – 11,45 грн (сезонна вартість за 1 кг - 229 грн);
- перекус: 1. печиво 100 грамів – 22,40 грн; 2. яблуко «Голден» 100 грамів – 5,28 грн;
- вечеря: 1. рис «Жасмін довгозернистий» 50 грамів – 8,97 грн (вартість за упаковку 500 грамів 89,78 грн); 2. риба в асортименті, тунець шматочок 136 грамів – 95,20 грн; 3. огірок свіжий 50 грамів – 11,45 грн (сезонна вартість за 1 кг – 229 грн); 4. апельсин 50 грамів – 6,95 грн; 5. чай без цукру «ТМ Хелоу ті», вартість за 1 пакетики – 4,87 грн (упаковка 20 пакетиків вартістю 97,49 грн).
Тобто, вартість продуктів харчування на добу для дитини становить 320 грн, а відповідно за місяць сума складає 9600 грн.
Крім того вказує, що протягом дня вона з дитиною переміщуються на громадському транспорті м. Черкаси мінімум 4 рази; вартість 1 квитка на міському транспорті становить 16 грн, тому вартість на день коштує в середньому 64 грн, а на місяць - близько 1920 грн.
Зауважує і про необхідність лікування та підтримання стану здоров`я дитини. Складовими харчування дитини є: базові вітаміни – 360 грн; омега дитяча – 845 грн; вітамін Д3 – 277,50 грн (1 уп. 60 шт. - 555 грн).
У зв`язку з цим позивач підсумовує, що лише на підтримання стану здоров`я дитини вона витрачає 1482,50 грн, однак зауважує, що дитина хворіє на ГРВІ та вірусні інфекції, що також потребує значних коштів.
Вказує, що для належного догляду за дитиною необхідно засоби гігієни, а саме: шампунь - 149 грн; мило дитяче Safeguard – 85 грн; гель для купання – 154 грн; зубна паста – 189 грн; крем для тіла – 250 грн; порошок для прання, туалетний папір, вологі серветки, вушні палички, рушнички та інші засоби, що сукупно становить близько 827 грн.
Також існують і додаткові, обов`язкові витрати на дитину, зокрема, окрема постільна білизна, канцелярія в школу, книжки, сумки, рюкзак, одяг та взуття, що в середньому коштує від 4000 грн на місяць. 
Зазначає, що іграшки та дозвілля для дитини вартують від 2000 грн на місяць, а саме: квитки в кіно, лего, кишенькові гроші, що є частиною обов`язкових витрат, враховуючи соціальні норми та звичаї в шкільному середовищі, що у свою чергу є обов`язковими витратами задля нормально психо-емоційного виховання дитини в конкурентному середовищі.
Підсумовуючи викладене, позивач зазначала, що витрати на забезпечення належних умов проживання, виховання та розвитку дитини становлять від 20000 грн, проте на місяць відповідач на виконання судового наказу платить лише 4000 грн. Тобто, у взаємовідносинах з відповідачем лише в матеріальному плані склалась практика, коли позивач виконує 90 % обов`язків щодо дитини та покриває 80 % обов`язкових щомісячних витрат, у той час як відповідач, враховуючи сплату обов`язкових аліментів, лише 20 %.
Крім того, позивач у позові зазначає, що вона понесла додаткові витрати на утримання дочки ОСОБА_4 , а саме: 1) лікування – проведено лікування зубів дитині в «Дентал клінік» в АДРЕСА_1 на суму 6800 грн; 2) витрати за навчання у модельній школі «Міфіда моделс» ФОП ОСОБА_5 в сумі – 10985 грн (хобі дитини); 3) купівля телефону Iphone 13 (05.01.2024) – 30443,95 грн; 4) ноутбук (24.11.2023) – 30997 грн; 5) планшет (04.08.2024) – 8800 грн; 6) електросамокат «Segway Ninebot E2 Black» вартістю 14499 грн; 7) освіта – вивчення англійської мови для дитини за період 2023-2025 навчальні роки склала 21050 грн.
Відтак загальна сума додаткових витрат, що пов`язані з розвитком навиків дитини, її загальним розвитком, підтриманням стану здоров`я за останні три роки становить, із врахуванням всіх доказів, що долучені до справи, 123539,95 грн.
Просила суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 додаткові витрати на дитину ОСОБА_3 одноразово в розмірі 61770 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Заочним рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13 жовтня 2025 року позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені додаткові витрати на малолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 4751,26 грн.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 74,51 грн
У іншій частині позовні вимоги залишено без задоволення.
Частково задовольняючи позов, суд виходив з того, що витрати на вивчення англійської мови малолітньою ОСОБА_3 та навчання дочки ОСОБА_3 в модельній школі «MIFIDA models» є додатковими витратами в розумінні ст. 185 СК України.
Проте, незважаючи на те, що освітні послуги з вивчення англійської мови були надані позивачем до матеріалів позовної заяви не долучено належних і допустимих доказів оплати означеної освітньої послуги в інтересах малолітньої ОСОБА_3 (фіскальних чеків, ордерів до прибутково-касових чеків, платіжних інструкцій, квитанцій, довідок про оплату тощо), тому і в цій частині позовних вимог судом відмовлено.
Судом першої інстанції також роз`яснено позивачу її право звернутися до суду з позовом про зміну розміру аліментів у порядку, передбаченому ст. 192 СК України, у випадку зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги
Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Не погоджуючись із рішенням суду, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушенням судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати заочне рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13 жовтня 2025 року та постановити нове рішення по суті позовних вимог.
Апеляційна скарга мотивована тим, що дитина позивача та відповідача ОСОБА_3 є здібною дитиною, що підтверджується успішністю в школі. Задля її успішності і надалі під час навчального процесу та за ним у сферах науки є необхідними заняття дитини з профільними викладачами та експертами, а також наявність відповідного методичного забезпечення (ноутбуку).
Вказує, що неврахування судом доказів є порушенням права на справедливий судовий розгляд, оскільки це свідчить про упередженість та неможливість для сторін захистити свої інтереси.
Вважає, що лікування зубів дитини – не є постійними типовими витратами, вони не покриваються звичайними аліментами.
Не погоджується із висновком суду, що витрати, понесені позивачем на придбання для малолітньої дочки Злати телефону «Apple Iphone 13», ноутбука «Lenovo IdeaPad Gaming» та планшета « ІНФОРМАЦІЯ_3 » не підтверджуються матеріалами справи як такі, що викликані особливими обставинами у розумінні статті 185 СК України, зокрема необхідністю розвивати у такий спосіб здібностей дитини, адже вказані телефон, ноутбук та планшет необхідні дитині для навчання, зокрема дистанційного.
Обставини викладені у позивній заяві, докази до неї та апеляційну скаргу з доказами вважає такими, що потребують додаткового об`єктивного вивчення та прийняття нового рішення по суті позовної заяви.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 01.08.2014 уклали шлюб, що цього ж дня був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції, який був розірваний рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28.12.2017 у справі №711/9689/17 (а.с.12 зворот - 13).
Із копії Свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , що видане 21.01.2015 відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Придніпровському району міста Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції, суд встановив, що сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.11).
Судовим наказом Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14.02.2018 (справа №711/906/18) стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , у розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини заробітку (доходу) боржника щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму встановленого законом для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 05.02.2018 і до ІНФОРМАЦІЯ_4 , тобто до повноліття ОСОБА_3 (а.с. 13 зворот).
Із постанови про відкриття виконавчого провадження № 62360702, що винесена 18.06.2020 старшим державним виконавцем Придніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Павлик Н. І., суд встановив, що на підставі судового наказу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14.02.2018 у справі № 711/906/18 відкрито виконавче провадження з примусового виконання означеного судового рішення (а.с. 16).
Відповідно до довідок-розрахунків заборгованості по аліментах відповідно до ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження» № 4911 від 03.02.2022 та № 50090 від 01.04.2025, складених державними виконавцями під час примусового виконання судового наказу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14.02.2018 у справі № 711/906/18 у межах виконавчого провадження № 62360702, з серпня 2020 року відповідач ОСОБА_2 щомісячно здійснює оплату аліментів у різних сумах, що у наслідку привело до того, що, станом на 01.04.2025, переплата по аліментах в боржника ОСОБА_2 складає 7398,96 грн (а.с. 14, 15).
Із довідки директора Черкаської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів №17 Черкаської міської ради та класного керівника 4-А класу означеного закладу освіти, а також характеристики учениці 4-А класу ОСОБА_3 , вбачається, що ОСОБА_6 навчається в означеній вище школі з першого класу; її мама бере активну участь у житті класу, допомагає в організації позакласних заходів; оплату вартості додаткових гуртків, додаткового харчування проводить ОСОБА_1 ; біологічного батька ОСОБА_7 , жодного разу не бачили та не спілкувались з ним (а.с.16 зворот, 17).
Згідно з рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради «Про затвердження висновку служби у справах дітей про підтвердження місця проживання малолітньої ОСОБА_3 для тимчасового виїзду за межі України» № 69 від 31.01.2023, затверджено висновок служби у справах дітей Черкаської міської ради № 431/30-03-03 від 24.01.2023 про підтвердження місця проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю ОСОБА_1 , для її тимчасового виїзду за кордон (а.с.17 зворот - 18).
Відповідно до пояснень ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , останні підтверджують факт проживання позивача разом із дочкою ОСОБА_4 в квартирі АДРЕСА_2 . Жодного разу вони не бачили батька дитини та не чули про його існування. Вихованням та забезпеченням дитини займається її мати (а.с. 37, 38).
Із чеку № TR-003634 від 05.01.2024, що виданий фізичною особою-підприємцем ОСОБА_10 вбачається, що означеного дня був проданий означеним суб`єктом господарювання мобільний телефон, смартфон «Apple Iphone 13» вартістю 28998,51 грн, а також комплект захисту «захист пристрою 12 місяців» вартістю 1445,44 грн (а.с. 51 зворот).
Згідно фіскального чеку магазину «Brain» від 24.11.2023, о 18 год 21 хв 51 сек був проданий ноутбук «Lenovo IdeaPad Gaming» вартістю 30997 грн (а.с. 52). 
Із додатку до чеку/видаткової накладної № Р00001014745 від 24.11.2023 вбачається, що з умовами гарантії виробника ноутбук «Lenovo IdeaPad Gaming» ОСОБА_1 ознайомлена, до комплектації та зовнішнього вигляду товару претензій не має, що підтверджується підписом покупця ОСОБА_1 (а.с. 52 зворот).
Відповідно до фіскального чеку від 04.08.2024, що магазином був проданий планшет «Xiaomi Redmi Pad SE» вартістю 8800 грн без ПДВ (а.с. 53). 
Також із чеку № Ч0300401-0055 від 04.05.2024, у торгівельній мережі було замовлено придбання та доставку до магазину за адресою: АДРЕСА_3 , електросамоката «Segway Ninebot E2 Black» вартістю 14499 грн, що сплачена замовником (а.с. 53 зворот, 54).
Із актів виконаних робіт «Dental clinic by Lobach» від 04.03.2025, 04.02.2025, 30.12.2024, 11.11.2024 та 29.10.2024 встановлено, що пацієнту ОСОБА_3 були надані наступні стоматологічні послуги: пломбування при середньому карієсі, накладення оптрагейту, анестезія, герметизація фісур інвазивна, склоінмерна пломба, герметизація фісур, прицільна рентгенографія, анестезія та лікування карієсу молочного зуба фотополімером. Сукупна вартість стоматологічних послуг, що надані «Dental clinic by Lobach» ОСОБА_3 у період часу з жовтня 2024 року до березня 2025 року складає 6800 грн (а.с. 54 зворот - 56). 
З договорів про надання навчання, підготовку, перепідготовку, підвищення кваліфікації або про надання додаткових освітніх послуг навчальними закладами, що укладені 13.01.2025, 29.08.2024 та 01.09.2023 між адміністрацією Черкаської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів № 17 та ОСОБА_1 вбачається, що предметом означених правочинів є надання освітньої послуги, а саме: з організації заходів за освітніми напрямками та забезпечення дозвілля дитини у поза навчальний час. Загальна вартість освітньої послуги складає 800 грн на місяць відповідно до калькуляції (а.с. 57, 57 зворот, 58).
Із договорів про надання навчання, підготовку, перепідготовку, підвищення кваліфікації або про надання додаткових освітніх послуг навчальними закладами, що укладені 13.01.2025, 01.01.2024 та 01.09.2023 між адміністрацією Черкаської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів №17 та ОСОБА_1 , встановлено, що предметом означених правочинів є надання освітньої послуги, а саме: з англійської мови. Загальна вартість освітньої послуги складає від 450 грн до 2500 грн відповідно до калькуляції. Замовник вносить плату готівкою в касу або на розрахунковий рахунок (а.с. 58 зворот, 59, 60).
Відповідно до сертифікату, виданого 12.01.2025 «MIFIDA models», останній засвідчив факт завершення ОСОБА_3 курсу навчання в школі розвиту та моделінгу «MIFIDA models» у кількості 68 академічних годин (а.с. 61).
Із роздруківок з додатків «Ощад 24/7», «А-Банк» та «Приват24» встановлено, що 11.11.2024, 08.10.2024, 14.09.2024, 04.09.2024 та 11.01.2025 ОСОБА_1 здійснила перерахунок коштів ФОП ОСОБА_5 за навчання дочки Злати в школі розвиту та моделінгу «MIFIDA models» в загальній сумі 9502,51 грн (а.с.61 зворот, 62, 62 зворот, 63, 64).
Із скриншота переписки в групі «MIFIDA models 5-10/18» у месенджері «Telegram» у взаємозв`язку з квитанцією № 205682988 від 06.01.2025 вбачається, що за екзаменаційні зйомки, випускний торт, фотозйомку на випускному та звітне відео підлягала сплата 1450 грн, які були сплачені позивачем ОСОБА_1 06.01.2025 о 10 год 59 хв 09 сек (а.с. 64 зворот, 65).

Мотивувальна частина
Позиція Апеляційного суду

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням ст. 369 цього Кодексу.
Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Зважаючи на те, що справа є малозначною, так як стосується оплати додаткових витрат на дитину (п. 3 ч. 6 ст. 19 ЦПК України), її розгляд здійснено в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи.
Апеляційне провадження розглядається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи.
Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).
Відповідно до положень ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Оскаржуване рішення в повній мірі відповідає приведеним вимогам закону.
Суд першої інстанції виходив з того, що додаткові витрати на дочку сторін Злату, у заявленому позивачем розмірі, є частко доведеними, з приведеним висновком погоджується апеляційний суд. 
Частиною 1 ст. 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (ч. 1 ст. 129 Конституції України).
Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ст. 2 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів»).
Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Отже, ст. 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Згідно із ч. 8, ч. 9 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789ХІІ (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно із ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого ч. 5 ст. 157 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Частинами 1-3 ст. 181СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Згідно ч. 1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).
Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення одноразово, періодично або постійно (ч. 2 ст. 185 СК України).
Відповідно до висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 29 квітня 2022 року у справі № 761/27222/20, аналіз відповідних приписів Закону свідчить про те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.
Ці правила стосуються особливих обставин, приблизний перелік яких визначений зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставин підлягають доведенню в судовому засіданні.
Такі особливі обставини є індивідуальними у кожному конкретному випадку, які підлягають доведенню особою, яка пред`явила такий позов.
Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, потрібно враховувати, якою мірою кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У разі, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.
Визначення обставин, що можуть бути визнані істотними, закон відносить до компетенції суду. У будь-якому разі істотними є такі обставини, як стан здоров`я, матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини, чоловіка, батьків, повнолітніх дітей тощо. Враховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одного із батьків у твердій грошовій сумі.
Додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення. При цьому, якщо причина, що зумовила додаткові витрати, є триваючою (тяжка хвороба або каліцтво), додаткові витрати можуть фінансуватися наперед із вказівкою або без вказівки кінцевого терміну їх виплати.
Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). При стягненні коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат. У випадку зміни особливих обставин, на яких ґрунтувалося рішення суду про стягнення додаткових витрат на дитину, кожна із сторін вправі звернутися до суду з відповідною вимогою - збільшення або зменшення суми додаткових витрат.
Вищезазначені висновки узгоджуються й з положеннями п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».
У п. 18 вищезазначеної Постанови зазначено, що передбачені ст. 185 СК України додаткові витрати на утримання дитини, викликані особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом, тощо) можуть стягуватись лише з батьків і у разі фактичних витрат, їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.
Чинним законодавством України не передбачений вичерпний перелік таких додаткових витрат на утримання дитини. Підставою призначення додаткових витрат є особливі обставини, які можуть бути зумовлені, як негативними і так і позитивними фактами.
Верховний Суд у справі № 520/12681/17, в постанові від 12 березня 2020 року, зазначив, що розмір додаткових витрат на дитину має бути обґрунтованим відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо).
Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.
Ураховуючи наведене, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі.
Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 13 вересня 2017 року у справі № 6-1489цс17 та постанові Верховного Суду від 12 березня 2020 року у справі № 520/12681/17.
Витрати на технічні пристрої, лікування, відвідування секцій і позашкільних закладів не є додатковими витратами у розумінні вимог СК України та охоплюються розміром аліментів, що стягуються з одного з батьків на утримання дитини Постанова КЦС ВС від 12 січня 2022 року у справі № 545/3115/19.
Досліджуючи заявлені витрати позивачем, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що витрати «Міфіда моделс» ФОП ОСОБА_5 в сумі 10985 грн відносяться до додаткових в розумінні ст. 185 СК України. 
Водночас суд дійшов вірного висновку, що витрати в сумі 1450 грн, сплачені позивачем на картковий рахунок ОСОБА_11 (директора «MIFIDA models») згідно квитанції № 205682988 від 06.01.2025 такими витратами не є, оскільки вони понесені на святкування випускного, зокрема на святковий торт та звітне відео, тобто не на розвиток здібностей малолітньої ОСОБА_12 пов`язаних з навчанням з чим погоджується і апеляційний суд.
Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача половини вартості вивчення англійської мови для дитини за період 2023-2025 навчальні роки, суд першої інстанції зробив вірний висновок, що такі витрати є додатковими витратами в розумінні ст. 185 СК України, оскільки викликані особливими обставинами - розвитком здібностей дитини щодо вивчення іноземної мови.
Проте, суд першої інстанції встановив, що освітні послуги з вивчення англійської мови були надані Черкаською спеціалізованою школою І-ІІІ ступенів № 17 як виконавцем Міщенко А. І. як замовнику, починаючи з 01.09.2023, а відповідно підлягали оплаті позивачем як замовником означеної освітньої послуги у порядку і строки обумовлені розділом 4 договорів про надання навчання, підготовку, перепідготовку, підвищення кваліфікації або про надання додаткових освітніх послуг навчальними закладами, що укладені 13.01.2025, 01.01.2024 та 01.09.2023.
Разом з тим, позивачем не надано доказів фактичної оплати наданих послуг (фіскальних чеків, ордерів до прибутково-касових чеків, платіжних інструкцій, квитанцій, довідок про оплату тощо).
Суд першої інстанції вірно зазначив, що сам по собі факт укладення договорів про надання навчання, підготовку, перепідготовку, підвищення кваліфікації або про надання додаткових освітніх послуг навчальними закладами безумовно не свідчить як про надання відповідних освітніх послуг, так і про їх оплату зі сторони замовника. Ба більше, означеними правочинами чітко обумовлено порядок оплати освітньої послуги: готівкою в касу або на розрахунковий рахунок, у зв`язку з чим у позивача як замовника та фізичної особи, що мала б сплачувати вартість відповідних послуг, мали бути відповідні документи, що підтверджують факт оплати, а відповідно і такі документи мали бути надані суду для доведення своїх позовних вимог у зазначеній частині.
Необхідності в придбанні дорогих гаджетів, зокрема, телефона Iphone 13 вартістю 30443,95 грн, ноутбука вартістю 30997 грн та планшета вартістю 8800 грн, саме для навчання/розвитку дочки позивач не довела, відповідних доказів суду на підтвердження зазначеного не надала.
Доводи скаржника, щодо необхідності мати гаджети дитині для дистанційного навчання, не спростовують того факту, що позивач не довела необхідності купувати для навчання саме такі та в такій кількості та вартості.
Також слід зазначити, що витрати на придбання продуктів харчування, вітамінів, особисту гігієну, проїзду в транспорті, витрати на іграшки та дозвілля, стоматологію, зокрема пломбування при середньому карієсі, накладення оптрагейту, анестезія, герметизація фісур інвазивна, склоінмерна пломба, герметизація фісур, прицільна рентгенографія, анестезія та лікування карієсу молочного зуба фотополімером та придбання електросамоката є такими, що не відносяться до додаткових в розумінні ст. 185 СК України, а охоплюються аліментними платежами, які стягнуто з відповідача судовим наказом.
Вказані витрати є витратами на утримання дитини, тобто аліментами, що стягуються з відповідача на користь позивача.
Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції належним чином не встановив фактичних обставин справи, є безпідставними, оскільки рішення суду ухвалено на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які, зокрема позивач як учасник судового процесу посилалася як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні та які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість.
Доводи скаржника щодо невірного виклику в суд відповідача також не заслуговують на увагу, адже виклик відповідача в судове засідання був здійснений у порядку, передбаченому ч. 11 ст. 128 ЦПК України з підстав того, що згідно з Єдиного державного демографічного реєстру № 1534477 від 01.07.2025 ОСОБА_2 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 , що у Придніпровському районі означеного населеного пункту, у період часу з 25.09.2013 до 26.12.2023. Водночас, відомості щодо місця реєстрації проживання відповідача ОСОБА_2 на території України у матеріалах позовної заяви відсутні (а.с. 68).
06 серпня 2025 року та 08 вересня 2025 року на офіційному сайті Придніпровського районного суду м. Черкаси, що розміщений на веб-сайті «Судова влади України», було опубліковано оголошення про виклик відповідача в цивільній справі № 711/5927/25 ОСОБА_2 у судове засідання (а.с. 91).
Інші доводи апеляційної скарги не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення, оскільки зводяться до переоцінки доказів і незгоди позивача з висновками суду першої інстанції.
Згідно з ч. 1 – ч. 4 ст. 12, ч. 1 – ч. 5, ч. 6 ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 89 ЦПК України).
Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (п. 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц).
Цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням балансу вірогідностей. Суд повинен вирішити, чи існує вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує на довіру. Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, в тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.
Жодних доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції в частині оскарження рішення суду матеріали справи не містять. Таких доказів не додано апелянтом до апеляційної скарги та не отримано таких доказів судом апеляційної інстанції у ході розгляду справи.
Таким чином, судове рішення в частині його оскарження ґрунтується на правильно встановлених фактичних обставинах справи, яким надана належна правова оцінка, правильно застосовані норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, і суд під час розгляду справи не допустив порушень норм закону, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.
При цьому колегія суддів зазначає, що Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).
Обставини справи встановлені судом на підставі оцінки зібраних доказів, проведеної з дотриманням вимог процесуального закону. Тобто суд дотримався принципу оцінки доказів, згідно з яким суд на підставі всебічного, повного й об`єктивного розгляду справи аналізує і оцінює докази як кожен окремо, так і в їх сукупності, у взаємозв`язку, в єдності і протиріччі, і ця оцінка повинна спрямовуватися на встановлення достовірності чи відсутності обставин, які обґрунтовують доводи і заперечення сторін.
Зважаючи на викладене, суд апеляційної інстанції рішення суду першої інстанції залишає без змін, а апеляційну скаргу позивача без задоволення.
Керуючись ст. ст. 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Заочне рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13 жовтня 2025 року – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.

Головуючий Л. І. Василенко

Судді: О. В. Карпенко

О. М. Новіков