Справа № 558/783/25
номер провадження 2/558/91/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2026 року  селище Демидівка
Дубенського району
Рівненської області

Демидівський районний суд Рівненської області
в складі:
одноособово суддя Олексюк А. О..
секретар судового засідання Хом`як О. О., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про поділ в натурі земельних ділянок, які є спільною частковою власністю, 

УСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 , в якій просить виділити їй, ОСОБА_1 у власність земельну ділянку площею 0,6511 га, рілля, з межами 28,47 м х 211,67 м х 30,78 м х 211, 41 м х 2,32 м із земельної ділянки площею 0, 9766 га, кадастровий номер 5621455300:02:000:1194, реєстраційний номер об`єктів нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 2991143956214, припинивши право спільної часткової власності на неї. Позивачка також просить виділити їй у власність земельну ділянку площею 1,3779 га, рілля з межами 43,62 м х 321,09 м х 43,6 м х 321, 15 м, із земельної ділянки площею 2,0669 га, кадастровий номер 5621455300:03:000:0194, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 2991124756214, припинивши право спільної часткової власності на неї.
В обгрунтування позовних вимог, представник позивачки зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько ОСОБА_1 – ОСОБА_3 . На день смерті батька ОСОБА_3 йому належали частки земельної ділянки кадастровий номер 5621455300:03:000:0807, загальною площею 2,6745 га, що розташована на території Демидівської селищної ради Дубенського району Рівненської області та одноповерховий цегляний житловий будинок загальною площею 105,3 кв. м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 
Крім того, ОСОБА_3 на день смерті належали 2/3 частки права на земельну частку (пай) в землях КСГП "Україна" Демидівського району Рівненської області, які ОСОБА_3 прийняв, як спадщину після смерті свого батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , належну йому на підставі сертифіката серії РВ № 0095809, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Демидівською РДА Рівненської області за № 4475 від 17 грудня 1996 року, земельну частку (пай) успадкували в рівних частинах (по частки) його дружина (баба позивачки) ОСОБА_6 та син (батько позивачки) ОСОБА_3 . ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 та після її смерті спадщину в рівних частинах прийняли її сини ОСОБА_3 (батько позивачки) та ОСОБА_2 (відповідач по справі). Після смерті ОСОБА_6 її син (батько позивачки) ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_2 прийняли спадщину в рівних частинах.
Батько позивачки ОСОБА_3 за життя не оформив свої спадкові права на успадковану ним після смерті свого батька (діда позивача) ОСОБА_5 частку права на земельну частку (пай) та на частку права на цю ж земельну частку (пай) після смерті матері ОСОБА_6 , що належала ОСОБА_5 на підставі сертифіката серії РВ № 0095809. Причиною неоформлення її батьком ОСОБА_3 права на 2/3 частки права на земельну частку (пай) стало також і те, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії РВ №0095809 було втрачено.
У зв`язку з тим, що позивачка була позбавлена можливості оформити свої спадкові права на 2/3 частки права на земельну частку (пай), що була успадкована її батьком ОСОБА_3 після смерті його батьків, позивачка звернулась з позовом до суду про визнання за собою права на 2/3 земельної частки (паю) в порядку спадкування за законом.
Згідно рішення Демидівського районного суду Рівненської області від 12.10.2023 позовну заяву ОСОБА_1 було задоволено, за ОСОБА_1 було визнано право на 2/3 частки права на земельну частку (пай) розміром 3,64 умовних кадастрових гектарів за рахунок земель Колективного сільськогосподарського підприємства «Україна» на території Демидівської селищної ради Дубенського (ліквідованого Демидівського) району Рівненської області, що належало ОСОБА_5 на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії РВ №0095809, виданого на підставі розпорядження голови Демидівської районної державної адміністрації №287 від 31 жовтня 1996 року та зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №4475 від 17 грудня 1996 року. 
Рішенням Демидівської селищної ради Рівненської області № 3416 від 08.08.2024 року було затверджено технічну документацію із землеустрою 12.10.2023 щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) у спільну часткову власність 2/3 частки паю гр. ОСОБА_1 загальною площею 3,0435 га, з них:
-ділянка НОМЕР_1 площею 2,0669 га – рілля (кадастровий номер 5621455300:03:000:0194);
-ділянка НОМЕР_2 площею 0,9766 га – рілля (кадастровий номер 5621455300:02:000:1194) для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів (с. Демидівка) на території Демидівської селищної ради Дубенського району Рівненської області; виділено в натурі належну позивачу земельну ділянку.
У подальшому на підставі вказаного вище рішення Демидівської селищної ради Рівненської області № 3416 від 08.08.2024 позивачкою було зареєстроване право спільної часткової власності на земельні ділянки за кадастровим номером 5621455300:03:000:0194 та 56214553000:02:000:1194, враховуючи, що ОСОБА_2 належить 1/3 частка в цих земельних ділянках.
Наразі позивачка бажає здійснити поділ успадкованих земельних ділянок, але із-за того, що відповідач ОСОБА_2 не оформив своє право на успадковану частку у спадщині, зробити це шляхом укладення договору неможливо. Крім того, щодо поділу земельних ділянок з успадкованих нею часток відповідач заперечує. 
Відсутність можливості поділу їй часток в спадкових земельних ділянках порушує право позивача вільно користуватись, володіти та розпоряджатись своїм майном.
Представник позивачки ОСОБА_1 – адвокат Самулевич О. М. звернулась до суду з клопотанням про розгляд справи без участі позивачки та її, як представника. Позовні вимоги підтримала, просить позов задовольнити, з урахуванням поданого клопотання про виправлення технічної описки. Позовні вимоги підтримала повністю з підстав, викладених у позовній заяві. Судові витрати просить залишити за позивачкою. 
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнає повністю. /а. с. 138/. Відзиву на позов відповідачем не подано. 
Згідно ч. ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
16 грудня 2025 судом прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про поділ в натурі земельних ділянок, що є спільною частковою власністю. Відкрито провадження по справі та призначено справу в підготовче судове засідання.
16 січня 2026 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. 
Суд вирішив справу в межах заявлених позивачем позовних вимог та на підставі доказів, наданих учасниками справи.
В ході розгляду справи сторони (їх представники) заяв та/чи клопотань , не подавали.
Судом не вирішувалося питання про забезпечення доказів, витребування доказів, не вживалися заходи забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо.
Під час розгляду справи судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що на підставі рішення Демидівського районного суду Рівненської області від 12.10.2023 року за позивачкою визнано право на 2/3 частки права на земельну частку (пай) розміром 3,64 умовних кадастрових гектарів за рахунок земель Колективного сільськогосподарського підприємства «Україна» на території Демидівської селищної ради Дубенського (ліквідованого Демидівського) району Рівненської області, що належало ОСОБА_5 на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії РВ №0095809, виданого на підставі розпорядження голови Демидівської районної державної адміністрації №287 від 31 жовтня 1996 року та зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №4475 від 17 грудня 1996 року, по праву спадкування за законом. (а .с. 7-12).
Згідно рішення Демидівської селищної ради Рівненської області № 3416 від 08.08.2024 року затверджено технічну документацію із землеустрою 12.10.2023 щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) у спільну часткову власність 2/3 частки паю гр. ОСОБА_1 загальною площею 3,0435 га, з них:
-ділянка НОМЕР_1 площею 2,0669 га – рілля (кадастровий номер 5621455300:03:000:0194);
-ділянка НОМЕР_2 площею 0,9766 га – рілля (кадастровий номер 5621455300:02:000:1194) для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів (с. Демидівка) на території Демидівської селищної ради Дубенського району Рівненської області; виділено в натурі належну позивачу земельну ділянку. /а. с. 23-24/. 
20 серпня 2024 року в Державному реєстрі речових прав за позивачкою зареєстровано право власності на 2/3 частки земельної ділянки із загальної площі 0, 9766 га, кадастровий номер 5621455300:02:000:1194, та на 2/3 частки земельної ділянки із загальної площі 2,0669 га, кадастровий номер 5621455300:03:000:0194 (а. с. 58-59).
Відповідно до пропозиції щодо реального поділу земельних ділянок, 21 жовтня 2025 року позивачка ОСОБА_1 повідомила ОСОБА_2 листом про своє бажання здійснити реальний поділ у натурі в рахунок належних їй 2 / 3 частин земельних ділянок, здійснивши поділ вищезазначених земельних ділянок на дві окремі частини, та запропонувала здійснити розподіл земельної ділянки у нотаріальному порядку (а. с. 84).
З технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок за кадастровим номером 5621455300:03:000:0194 площею 2,0669 та кадастровим номером № 5621455300:02:000:1194 площею 0,97566, що розташовані на території Демидівської селищної ради Дубенського району Рівненської обалсті, виготовленої інженером землевпорядником ОСОБА_7 , вбачається можливість поділу земельних ділянок між співвласниками – позивачкою та відповідачем. (а.с. 14-83).
Відповідно до положень ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із зазначенням частки кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.
Згідно із частинами першою, третьою статті 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою; кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.
Частиною першою ст. 364 ЦК України, передбачено право співвласника на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.
За змістом цієї норми виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні.
Вид майна, що перебуває у спільній частковій власності, впливає на порядок виділу з нього частки.
Згідно статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.
У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.
Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.
Згідно зі ст. 87 Земельного кодексу, право спільної часткової власності на земельну ділянку виникає, зокрема, при добровільному об`єднанні власниками належних їм земельних ділянок; при набутті у спільну часткову власність земельної ділянки за цивільно-правовими угодами;  при прийнятті спадщини, за рішенням суду та  в інших випадках, встановлених законом.
Слід звернути увагу, що право спільної власності на земельну ділянку передбачає не поділ земельної ділянки на частки, а частку у праві на земельну ділянку, тобто земельна ділянка залишається єдиним об`єктом.
Відповідно до ч. 4 ст. 88 Земельного кодексу, учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки.
Для реалізації прав суб`єктів спільної часткової власності на отримання у власність (користування) частки в праві на земельну ділянку, така земельна ділянка має набути ознак права власності ( користування).
Формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією, із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок.
Винесення в натуру (на місцевість) меж сформованої земельної ділянки до її державної реєстрації здійснюється за документацією із землеустрою, яка стала підставою для її формування.
Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.
З аналізу положень ст. 79-1 Земельного кодексу України, вбачається, що формування земельної ділянки здійснюється саме за проектом землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Формування земельної ділянки як об`єкта цивільних прав передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.
Відповідно до ч. 4 ст. 79-1 ЗК України, земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номеру.
Серед видів технічної документації із землеустрою відповідно до пункту «й» ст. 25 Закону України "Про землеустрій" зазначена технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок.
Склад технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок визначений ст. 56 Закону України "Про земелеустрій".
Відповідно до вимог пункту «є» ст. 56 Закону України "Про земелеустрій" та п. 12 ст. 186 Земельного кодексу, технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок повинна бути погоджена із землекористувачем.
Поділ земельної ділянки призведе до скасування її державної реєстрації, як об`єкта цивільних прав, формування нових земельних ділянок та внесення інформації про них до Державного земельного кадастру.
В свою чергу, Земельним кодексом України та Законом №3613-VI чітко визначені випадки, при яких можлива державна реєстрація земельної ділянки в Державному земельному кадастрі (внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру) за технічною документацією, із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), а саме:
- відповідно до розділу Х Перехідних положень Земельного кодексу України, де зазначено, що рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).
- відповідно до пунктів 2, 3 розділу VII Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державний земельний кадастр, земельні ділянки, право власності (користування), на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. У разі, якщо відомості про зазначені земельні ділянки не внесені до Державного реєстру земель, їх державна реєстрація здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за заявою їх власників (користувачів земельної ділянки державної чи комунальної власності) або особи, яка подала заяву про визнання спадщини відумерлою, якщо така справа прийнята до провадження судом.
Таким чином, державна реєстрація земельної ділянки в Державному земельному кадастрі (внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру) за технічною документацією, із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) можлива лише за умови підтвердження права власності на вказану ділянку, у випадках передбачених Розділом Х Перехідних положень Земельного кодексу України та Розділом VII Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державний земельний кадастр".
Виходячи з вищезазначеного, суд вважає, що виділення частки позивачки з спільної часткової власності повинно відбуватись з дотриманням норм законодавства, що регулюють порядок поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення.
Частиною 1 статті 81 ЦПК України, встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
В силу ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Судом установлено, що сторонам належать на праві спільної часткової власності земельні ділянки за кадастровими номерами 5621455300:03:000:0194 та 5621455300:02:000:1194, що розташовані на території Демидівської селищної ради Дубенського району Рівненської області в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 за рішенням суду.
Між позивачкою та відповідачем не було досягнуто згоди з приводу поділу в натурі вище вказаних земельних ділянок, у зв`язку з чим за замовленням позивачки було розроблено технічну документацію із землеустрою щодо поділу земельних ділянок. 
Належні позивачці ОСОБА_1 по 2/3 частини земельних ділянок, відповідно до технічної документації із землеустрою щодо поділу земельних ділянок, є відокремленими, визначено межі з сусідніми земельними ділянками і можуть бути виділені в натурі.
Позивачка пропонувала відповідачу поділити належні їм у спільній частковій власності земельні ділянки в добровільному порядку нотаріально, але згоди досягнуто не було.
На підставі наведеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню та позивачці слід виділити у власність в натурі земельну ділянку площею 0,6511 га, рілля, з межами 28,47 м х 211,67 м х 30,78 м х 211, 41 м х 2,32 м, із земельної ділянки площею 0, 9766 га, кадастровий номер 5621455300:02:000:1194 та земельну ділянку площею 1,3779 га, рілля з межами 43,62 м х 321,09 м х 43,6 м х 321, 15 м, із земельної ділянки площею 2,0669 га, кадастровий номер 5621455300:03:000:0194, згідно технічної документації що виготовлена інженером-землевпорядником ОСОБА_7 , як окремі та цілі об`єкти нерухомого майна, які підлягають державній реєстрації.
Спільну часткову власність між позивачкою та відповідачем припинити.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. та понесено витрати за надання правової допомоги в розмірі 15 000 грн., що підтверджується відповідними доказами. 
Представник позивачки звернулась до суду з клопотанням про залишення за позивачкою понесених нею судових витрат у виді сплати судового збору та витрат за надання правничої допомоги.
У зв`язку з цим, з відповідача не підлягають відшкодуванню, понесені позивачкою судові витрати. 
На підставі наведеного, відповідно до ст. ст. 355, 356, 367, 1225, 1278 ЦК України, ст. 88 ЗК України, керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 258-259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд 
ухвалив:
Задовольнити позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про поділ в натурі земельних ділянок, які є спільною частковою власністю.
Виділити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) у власність земельну ділянку площею площею 0,6511 га, рілля, з межами 28,47 м х 211,67 м х 30,78 м х 211, 41 м х 2,32 м із земельної ділянки площею 0, 9766 га, кадастровий номер 5621455300:02:000:1194, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 2991143956214, припинивши право спільної часткової власності на неї.
Виділити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) у власність земельну ділянку площею 1,3779 га, рілля з межами 43,62 м х 321,09 м х 43,6 м х 321, 15 м, із земельної ділянки площею 2,0669 га, кадастровий номер 5621455300:03:000:0194, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 2991124756214, припинивши право спільної часткової власності на неї.
Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Рівненського апеляційного суду шляхом подання протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

С У Д Д Я:        Алла ОЛЕКСЮК