Справа № 583/181/26
2/583/485/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 квітня 2026 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі: 
головуючого – судді Ярошенко Т.О.
з участю секретаря судового засідання Алєксєєнко І.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження в залі суду в місті Охтирка цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про встановлення факту перебування на утриманні померлого годувальника,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог.
26.02.2025 року представник позивачки – адвокат Кудін О.М. звернувся до суду з вказаним позовом, яким мотивує тим, що ОСОБА_1 з 29.06.1988 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 . Проживали в однією сім`єю у житловій квартирі, що належала на праві приватної власності її чоловіку ОСОБА_2 . Останній був військовослужбовцем, проходив військову службу на посаді офіцера у військовій частині авіаційного полку на аеродромі, розташованому поблизу с.Кириківка, Великописарівського району, отримував гарну заробітну плату. ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивачка була на повному майновому утриманні чоловіка, так як спочатку перебувала у декретній відпустці після народження сина ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , потім після народження доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , після декрету не працювала, так як доглядала за неповнолітніми дітьми. Основний дохід в сім`ю приносив чоловік. 08.08.2025 року заявниця звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області для призначення пенсії у зв`язку з втратою, однак їй було відмовлено, оскільки в пакеті документів відсутні дані про перебування членів сім`ї на утриманні померлого годувальника. На підставі вищевикладеного просить встановити факт перебування ОСОБА_1 на утриманні чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , по день смерті.
Процесуальні дії в справі та аргументи сторін.
Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 16.01.2026 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін.
В судовому засіданні ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала та пояснила, що знаходилася на утриманні свого чоловіка, її чоловік служив у льотній частині, після виходу на пенсію захворів та помер у віці 37 років. На той час вона перебувала у декретній відпустці, мали двох дітей шести і дев`яти років. Після смерті чоловіка півтора роки отримала пенсію по втраті годувальника, на дітей отримувала допомогу до досягнення ними 18 років та на період навчання. 3 2011 по 2017 року здійснювала догляд за татом. В 2025 році здійснювала догляд за мамою. Просить встановити факт її перебування на утриманні чоловіка ОСОБА_2 .
Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, в судове засідання не з`явився, будь яких заяв до суду не надійшло, за таких обставин суд вважає можливим розгляд справи проводити у їх відсутність.
Фактичні обставини справи, встановлені судом та мотиви суду.
Установлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_5 29.06.1988 року уклали шлюб, який зареєстрований відділом РАЦСу Охтирського міськвиконком Сумської області, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 29.06.1988 року (а.с.9).
Від спільного життя мають дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 12.01.1994 року та серії НОМЕР_3 від 04.02.1991 року (а.с. 11-12).
ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.10).
Згідно довідки Приватного підприємства «СІБ» від 17.12.2025 року №529 ОСОБА_8 , яка зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 на момент смерті чоловіка ОСОБА_9 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживала разом з ним та знаходилася на його утримання (а.с.16).
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 15.08.2025 за №29 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії у разі втрати годувальника відповідно до ст.30 Закону Країни «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ, у зв`язку з відсутністю відомостей про проживання разом з годувальником за однією адресою, або інші документи, віддані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання особи, зокрема органом місцевого самоврядування, що підтверджують такий факт або рішення суду про встановлення факту перебування непрацездатного члена сім`ї на утриманні померлого годувальника, або втрату ним джерела засобі до існування (а.с.86).
ОСОБА_1 , як дружина померлого військовослужбовця, має пільги, встановлені законодавством України для сімей загиблих (померлих) ветеранів війни, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_4 від 22.12.2004 року (а.с.13).
ОСОБА_2 отримував пенсію за вислугою років, що підтверджується відповідним посвідченням від 19.01.2000 року (а.с.14).
З копії трудової книжки позивачки вбачається, що вона звільнена з роботи 26.11.1996 року і до 01.08.2007 року не працювала офіційно (а.с.15).
Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.
Згідно з частиною 3 статті 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" до членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.
Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника (абзац 2 частини 3 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування").
Отже, факт, який просить встановити заявниця, матиме юридичне значення для отримання пенсії по втраті годувальника.
У пункті 8 постанови від 31.03.95 р. N 5 "Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" Пленум Верховного Суду України роз`яснив, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Утримання може полягати у систематичній грошовій допомозі у виді витрат на утримання житла, його ремонті, сплату комунальних платежів, купівлі продуктів харчування, речей першої необхідності тощо. Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то необхідно встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування.
У постановах Верховного Суду від 13 січня 2021 року у справі № 592/17552/18, від 22 жовтня 2020 року у справі № 210/343/19, від 22 травня 2019 року у справі № 520/6518/17, від 27 червня 2018 року у справі № 210/2422/16-ц, вказано, що якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то судам слід встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування.
Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу, померлий взяв на себе обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги слід з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів.
З наданих суду документів вбачається, що заявниця і її померлий чоловік перебували у зареєстрованому шлюбі, від спільного життя мають двох дітей, з копії трудової книжки встановлено, що на час смерті ОСОБА_2 позивачка ніде не працювала, займалася вихованням двох малолітніх дітей, тобто фактично перебувала на повному утриманні свого чоловіка, який мав постійний доход, був на той час ветераном військової служби, що підтверджується матеріалами справи (а.с.14).
Враховуючи викладені обставини у їх сукупності, є достатні підстави стверджувати, що встановлення цього факту має юридичне значення для позивачки, напряму впливає на її права і обов`язки, оскільки на час смерті ОСОБА_2 позивачка була дружиною останньому, допомога, яка надавалася ОСОБА_1 її чоловіком була постійною і основним джерелом засобів для існування позивачки, а тому наявні підстави для встановлення факту перебування ОСОБА_1 на утриманні свого чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 
Висновок суду. 
Таким чином, аналізуючи приведені докази, даючи їм оцінку в їх сукупності, з урахуванням вищевказаних обставин, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінюючи у справі докази в цілому, так і кожний доказ, який міститься у справі, з урахуванням принципів розумності, пропорційності, виваженості, справедливості, балансу інтересів сторін, меж дозволеного втручання, вирішуючи справу в межах заявлених вимог, з урахуванням наданих доказів, суд дійшов висновку про наявність законних підстав для задоволення позову. 
Щодо судових витрат.
Понесені судові витрати залишити за позивачкою.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76-81, 141, 263-265, 274, 279 ЦПК України, суд,
ВИРІШИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовільнити.
Встановити факт перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрованої та проживаючої за адресою АДРЕСА_1 на утриманні чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 по день смерті.
Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Повний текст рішення складено 21.04.2026 року.

Суддя Охтирського
міськрайонного суду Т.О. Ярошенко